Справа № 645/8666/25
Провадження № 2/645/876/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року          місто Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Костіної І.Г.,
за участю секретаря судового засідання Бугай К.О.,
представника позивача-адвоката Прокопенко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні Немишлянського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,
в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови № 913/6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 126414 від 18.06.2006 року ДВС у Фрунзенському районі міста Харкова.
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна сестра – ОСОБА_2 , яка станом на час своєї смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті сестри, інших спадкоємців за законом або за заповітом не має. У встановлений законом строк позивач звернувся до П`ятої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри. Але постановою № 2099/0231 від 10.11.2025 р. державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно належне померлій сестрі ОСОБА_2 з наступних підстав. Станом на час своєї смерті ОСОБА_2 була власницею квартири АДРЕСА_1 : частини квартири належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2001 року та частини квартири належала на підставі договору дарування від 30.08.2004 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявна інформація про державну реєстрацію обтяження – арешт нерухомого майна, а саме зазначеної квартири накладений на підставі постанови ДВС у Фрунзенському районі м.Харкова номер 913/б про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.09.2006 р. Примірник зазначеної постанови про арешт майна в матеріалах інвентарної справи КП «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» відсутній. Згідно відповіді Немишлянського ВДВС у м.Харкові від 20.11.2025р. «не можливо ідентифікувати за якими саме виконавчими провадженнями було винесено постанову № 913 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 126414 від 18.09.2006р. ДВС у Фрунзенському районі м.Харкова. Відповідно до п.9.9 наказу «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік». Таким чином, як зазначає позивач, встановити, що було підставою винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ДВС у Фрунзенському районі м.Харкова та на користь кого проводилося можливе стягнення на теперішній час неможливо. У зв`язку з чим, останній звернувся до суду із вказаним позовом. 
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 04.12.2026 р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
18.02.2026 р. до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на позову заяву у якому представник відповідача зазначає наступне. 20.11.2025 вих. №108167 представнику боржника було роз`яснено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта право власності на об`єкти нерухомого майна підстави обтяження: постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА№126414 від 18.09.2006 винесена ДВС у Фрунзенському районі м. Харкова, на підставі вищевикладеного, Відділом не можливо ідентифікувати за яким саме виконавчим провадженням було винесено вищевказану постанову та накладено арешт та зазначено, що вичерпний перелік підстав для зняття арешту регламентується вимогами ч. 4, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищезазначеного, на теперішній час у Відділі відсутні законні підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Відповідно до п. 2 розділу ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», затверджених наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, враховуючи вищезазначене Відділ не має змоги надати копію постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА№126414 від 18.09.2006 винесена ДВС у Фрунзенському районі м. Харкова. 
Ухвалою суду від 05.03.2026 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Цією ж ухвалою витребувано з П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка станом на час смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Прокопенко Ю.О. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та надала пояснення аналогічні викладеним у позові. 
Представник відповідача -Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в поданому відзиві міститься клопотання про розгляд справи за його відсутністю. 
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи, об`єктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Харкові, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 /а.с.7/.
Померла ОСОБА_2 є рідною сестрою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 та копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 /а.с. 58/
Станом на час своєї смерті ОСОБА_2 була власницею квартири АДРЕСА_1 : частини квартири належала їй на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 07.12.2001 року приватним нотаріусом ХМНО Полехіною А.М., р.№ 5237; частини квартири належала на підставі договору дарування, посвідченого 30.08.2004 року приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою Т.Д. № 4709 /а.с. 67-72/.
20.06.2025р. ОСОБА_1 звернувся до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_2 /а.с.53/.
10.11.2025р. ОСОБА_1 звернувся до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 /а.с.77/.
Відповідно до постанови державного нотаріуса П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Авер`янової Л.П. № 2099/0231 від 10.11.2025 р., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно належне померлій сестрі ОСОБА_2 у звязку з тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про державну реєстрацію обтяження – зазначено арешт нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1 , який накладений на підставі постанови ДВС у Фрунзенському районі м.Харкова номер 913/б про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 126414 від 18.09.2006 р. /а.с.8/. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.10.2025 року наявна інформація про державну реєстрацію обтяження – арешт нерухомого майна, а саме зазначеної квартири накладений на підставі постанови ДВС у Фрунзенському районі м.Харкова номер 913/б про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 126414 від 18.09.2006 р. від 18.09.2006 р. /а.с.9-11/
Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1167560 від 14.10.2025р. наданої на запит П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори, постанова № 913 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 126414 від 18.09.2006 р. ДВС у Фрунзенському районі міста Харкова в матеріалах інвентарної справи квартири АДРЕСА_1 відсутня /а.с.13/.
Як вбачається з відповіді на адвокатський запит Немишлянського ВДВС у м.Харкові № 108167 від 20.11.2025р. «не можливо ідентифікувати за якими саме виконавчими провадженнями було винесено постанову № 913 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 126414 від 18.09.2006р. ДВС у Фрунзенському районі м.Харкова. Відповідно до п.9.9 наказу «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік». /а.с.14/. 
Також, з відповіді в.о. голови Немишлянського районного суду міста Харкова № 03-04/en-750/25 від 17.11.2025р. на адвокатський запит від 14.11.2025р. вбачається, що відповідно алфавітних покажчиків 2005-2006 р. кримінальні, цивільні або справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстровані /а.с.15/.
За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Підпунктами 4.18. та 4.20. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту.
Ураховуючи, що державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав наявності заборони відчуження на спадкове майно, позивач набув право звернення до суду з позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна.
З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.
Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем на нерухоме майно, на яке було накладено арешт.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. 
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту. 
При цьому судом враховується, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт у 2006 році, неможливо ідентифікувати. 
Таким чином, державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку.
Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача на вступ у спадщину, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.
На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті його сестри.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 268, 265, 212-218, ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд,
вирішив:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна–задовольнити.
Скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 3810903, зареєстровано 29.09.2006, реєстратор Дванадцята харківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження постанова № 913/6 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 126414 від 18.09.2006 року ДВС у Фрунзенському районі міста Харкова. 
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 );
Відповідач: Немишлянський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ЄРДПОУ 44045469, адреса: 61003, м.Харків, вул. Кооперативна, 12/14).

Повний текст рішення складено і проголошено 25.05.2026 року.

Суддя           І.Г. Костіна