Справа 688/1892/26 
№ 2/688/1515/26 

Рішення 
Іменем України

28 травня 2026 року            м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого судді Березюка О.Г., 
секретаря судових засідань Антонюк І.І., 
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання,
встановив:
1. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача.
28 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01 вересня 2025 року син навчається на першому курсі Західноукраїнського національного університету за спеціальністю СЗ «Міжнародні відносини» освітнього ступеня «Бакалавр». Термін навчання з 01 вересня 2025 року до 30 червня 2029 року. Умови навчання контракт, денна очна форма навчання. У зв`язку з навчанням син не має змоги працювати та утримувати себе, має потребу у фінансовому забезпеченні, пов`язаному з його навчанням та повсякденним життям. Для забезпечення навчання йому потрібно купувати продукти харчування, одяг, канцелярське приладдя, книжки, одяг, взуття. Дитина перебуває у стані активного росту і на кожний сезон необхідно купувати новий одяг, в середньому це обходиться до 20000 грн. Відповідач добровільно не приймає участі у житті сина, не допомагає матеріально, крім аліментів до повноліття, які стягувалися у примусовому порядку, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, хоча перешкод для спілкування із сином немає. Угоди про добровільне стягнення аліментів між ними не досягнуто.
Просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період його навчання у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно і до закінчення навчання, починаючи з дати звернення до суду, але не більше ніж до досягнення сином 23 років.
Позивач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
2. Позиція відповідача та його представника.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Його представник ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову, оскільки заявлені позовні вимоги не обґрунтовані. Позивач зазначає, що їй щомісяця необхідно до 20000 грн на утримання сина. Вважають таку суму необґрунтованою, штучно завищеною та такою, що не підтверджена жодними належними доказами. Син є повнолітнім, має власну банківську картку та може самостійно отримувати та розпоряджатися грошовими коштами. Всупереч твердженням позивача про те, що відповідач добровільно не приймає участі у житті сина та не допомагає матеріально, фактичні обставини свідчать про протилежне. Відповідачем було сплачено 50% вартості навчання сина за 2025/2026 навчальний рік у розмірі 21660,00 грн, а також сплачено за проживання сина у гуртожитку суму 4000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями АТ КБ «ПриватБанк». Окрім оплати навчання та гуртожитку, відповідачем систематично здійснювалися грошові перекази безпосередньо на картку сина для забезпечення його поточних потреб. Загальна сума матеріальної допомоги, наданої відповідачем сину за період із серпня 2025 року по травень 2026 року, становить 40960,00 грн. Зазначені перекази здійснювались відповідачем добровільно, за зверненнями сина, у тих сумах, які він просив, що свідчить про активну участь відповідача у його в утриманні та підтримці. Також, аліменти згідно з судовим наказом сплачувались своєчасно. Вимога позивача про перерахування коштів на її рахунок за наявності у сина власного рахунку може свідчити про наміри використовувати ці кошти не виключно в інтересах дитини, а для задоволення власних потреб. Позивач стверджує, що «угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто», однак фактично відповідач здійснює добровільне утримання сина безпосередньо, без участі позивача як посередника, що повністю відповідає інтересам повнолітнього сина. Позивач не зазначила у позові, яку саме частину витрат на утримання сина несе вона сама. Позивач безпідставно зазначає, що відповідач не приймає участі у житті сина, оскільки відповідач підтримує зв`язок із сином, цікавиться його навчанням, здоров`ям та побутовими потребами. Грошові перекази здійснюються відповідачем саме за зверненнями сина. Саме тому суми переказів різняться - вони відповідають конкретним потребам сина у конкретний момент. Наявні докази підтверджують, що відповідач сумлінно виконує свої зобов`язання з утримання сина і забезпечує його потреби, пов`язані з навчанням та проживанням. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви.
27 травня 2026 року позивач подала заперечення на відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не погоджується з доводами зазначеними у відзиві. Зазначає, що дитина навчається та потребує матеріальної допомоги для забезпечення витрат на проживання, харчування, проїзд, навчальні матеріали та інше. Відповідач інших дітей немає, на його утриманні не перебувають недієздатні батьки , а тому він може забезпечити дитині достатній рівень матеріальної допомоги. Надання окремих грошових коштів у незначних розмірах не свідчить про належне та достатнє матеріальне забезпечення дитини, яка продовжує навчання. Передані відповідачем кошти не покривають необхідних витрат на проживання, харчування, проїзд та інші потреби дитини. Доказів систематичного та достатнього утримання дитини відповідачем не надано. Її дохід суттєво менший за дохід відповідача. Однак, вона в межах своїх можливостей забезпечує дитину необхідним утриманням. Нею було сплачено 50% вартості навчання сина за 2025/2026 навчальний рік в розмірі 21660 грн. Коли дитині виповнилося 18 років аліменти від відповідача перестали надходити і нею за період з квітня 2025 року по травень 2026 року були здійснені грошові перекази для забезпечення поточних потреб дитини на картку сина в сумі 17000 грн. Її дохід складає 20296, 21 грн. Водночас відповідач отримує пенсію військовослужбовця та заробітну плату діючого підполковника ЗСУ, тому має можливість забезпечити дитині матеріальну допомогу на період навчання. Просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. 
3. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
28 квітня 2026 року позивач звернулася до суду з цим позовом. 
01 травня 2026 року суд отримав іншформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрив спрощене позовне провадження та призначив розгляд справи по суті на 27 травня 2026 року.
12 травня 2026 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву.
27 травня 2026 року від позивача надійшло заперечення на відзив на позовну заяву.
4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України).
Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син досяг повноліття і навчається на денній формі навчання, є студентом першого курсу Західноукраїнського національного університету за спеціальністю СЗ «Міжнародні відносини» освітнього ступеня «Бакалавр». Навчається на контрактній основі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Термін навчання до 30 червня 2029 року.
ОСОБА_3 у зв`язку з денним навчанням не має можливості працювати, а тому потребує матеріальної допомоги на період навчання.
Відповідно до довідки №656 від 22 квітня 2026 року навчається у академічній групі МВ-11 на контрактній основі, тобто за коштів фізичних або юридичних осіб.
Згідно Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №576213 від 12 серпня 2025 року загальна вартість навчання становить 166000 грн.
5.Норми права, які застосував суд.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
5.Оцінка суду.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Також це є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема вартість навчання, вартість підручників тощо, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. 
При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. 
Обставин, які б звільняли відповідача взагалі від обов`язку по утриманню свого повнолітнього сина, що продовжує навчання, в суді не встановлено.
ОСОБА_1 обґрунтовано звернулася до суду в інтересах повнолітнього сина, який продовжує навчання, про стягнення аліментів.
Враховуючи принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дітей, встановлені конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, і те, що батько повнолітньої дитини має можливість надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на період навчання сина та на його користь у розмірі 1/6 частки від усіх доходів щомісячно, починаючи з 28 квітня 2026 року (дня пред`явлення позову) до закінчення навчання – 30 червня 2029 року, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Позивач не довела можливість відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, а ніж визначив суд.
Відповідач не надав суду доказів про відсутність можливості надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу на навчання у розмірі, яку визначив суд.
На переконання суду, з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання повнолітньої дитини, стягнута сума аліментів не призведе до погіршення майнового стану платника аліментів тає достатньою для забезпечення нормального функціонування повнолітнього, що навчається, збереження його здоров`я, розвитку та задоволення соціально-культурних потреб.
6.Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1331,20 грн.
Керуючись ст.ст.182, 184, 199, 200, 201 СК України, ст.ст. 76, 81, 258, 264, 265, 430, 354 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 28 квітня 2026 року (дня пред`явлення позову) до закінчення навчання – 30 червня 2029 року, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1331 гривень 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24 вересня 2015 року Шепетівським МВУДМС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 .
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , УНЗР №19770722-05611, РНОКПП НОМЕР_4 . 

Суддя: