ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
28.04.2026	Справа № 910/10704/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Крутиголови В.О. розглянувши матеріали справи 

За позовом Київської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Бриз»
про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою

за участі представників:
від позивача - Лейтар А.Г.
від відповідача - Світлицький А.В.

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Бриз» про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою.
Позовні вимоги обґрунтовано наявністю підстав для усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міськради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:85:278:0041 місце розташування якої: місто Київ, Подільський район, вул. Кирилівська, 102 та 102В, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Бриз» знести об`єкт самочинного будівництва площею 23,0 кв.м., право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2015, індексний номер: 20548806, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 589941080000, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська (Фрунзе), будинок 102В, а також знести об`єкт самочинного будівництва площею 237,2 кв.м., право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данчук К. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.02.2023, індексний номер: 66568371, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2697468680000, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, будинок 102.
Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши зокрема, що ухвала Сквирського районного суду Київської області від 21.03.2014 у справі №376/560/14-ц є документом, що засвідчив виникнення права власності у ТОВ «Золотий Енергетик» на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю по вул. Кирилівська (Фрунзе), будинок 102В в м. Києві загальною площею 23 кв.м. який в подальшому було відчужено на користь - ТОВ «Каскад-Бриз». Вказана ухвала є чинною та не скасованою.
Також відповідач вказав, що позовна заява і рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2008 у справі № 2-2032/08 регулювали правовідносини щодо об`єкту нерухомості площею 189,1 кв.м. Крім того, відповідач зазначив, що Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано свідоцтво про право власності на нежилу будівлю площею 237,20 кв.м., яка розташована в м. Києві по вул. Фрунзе, 102 (літера ХХХ (цифра)), право власності належить ТОВ «Каскад-Бриз».
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити.
Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Київської міської ради від 22.01.2015 № 8/873 повернуто вулиці Фрунзе у Подільському, Оболонському та Шевченківському районах міста Києва історичну назву Кирилівська
Як вбачається з матеріалів справи, 05.02.2025 головним спеціалістом - інспектором з благоустрою Департаменту територіального контролю проведено виїзне обстеження на вулиці Кирилівська, 102В у Подільському районі м. Києва.
За результатом обстеження складено припис № 202501800 від 05.02.2025 на усунення порушення Правил благоустрою міста Києва шляхом надання власником документації на розміщення тимчасової споруди (павільйону), а в разі відсутності - демонтувати власними силами.
На виконання припису ТОВ «Каскад-Бриз» листом № б/н надано копію договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.04.2015, копію витягу з Державного реєстру речових прав від 07.04.2015 та копію технічного паспорта, що не заперечується позивачем та відповідачем.
Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Вказану правову позицію викладено у постанові від 03.07.2018 Великої палати Верховного Суду по справі №917/1345/17.
З матеріалів справи та пояснень позивача, вбачається, що первинна реєстрація права приватної власності на тимчасову споруду, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційна справа № 589941080000), зареєстрована на підставі ухвали Сквирського районного суду Київської області від 21.03.2014 року у справі № 376/560/14-ц.
Суд зазначає, що в провадженні Сквирського районного суду Київської області перебувала справа №376/560/14-ц (провадження №2/376/277/2014) за позовом ТОВ «Золотий Енергетик» до ОСОБА_1 про розірвання договору про заснування товариства, зобов`язання вчинити певні дії, визнання права власності.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 21.03.2014 затверджено мирову угоду, укладену між позивачем ТОВ «Золотий Енергетик» з однієї сторони і відповідачем ОСОБА_1 другої сторони, за якою, зокрема, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Золотий Енергетик» право власності на об`єкти нерухомого майна, зокрема, нежитлову будівлю по вул. Кирилівська (Фрунзе), будинок 102В в м. Києві загальною площею 23 кв.м. Відповідач, ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання замовити та виготовити технічні паспорти у відповідних ліцензованих (сертифікованих) організація, зокрема на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю по вул. Кирилівська (Фрунзе), будинок 102В в м. Києві загальною площею 23 кв.м.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2015 між ТОВ «Золотий Енергетик» (Продавець) та ТОВ «Інтуріон ЛТД» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом Данич О. Ф. 05.03.2015 за № 329, відповідно до умов якого продавець продає, а Покупець купує нежитлову будівлю, зазначену у п.1.2. цього Договору, яка належить Продавцю на праві власності та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 102 В і сплачує за нього ціну, визначену цим Договором. (п.1.1. Договору)
За Договором відчужується нежитлова будівля загальною площею 23 кв.м., яка належить Продавцю на праві приватної власності на підставі ухвали Сквирського районного суду Київської області від 21.03.2014, справа №376/560/14-ц, провадження № 2/376/277/2014. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.03.2015 за номером 8950769, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34535955 від 05.03.2015. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 589941080000. (п.1.2. Договору)
07.04.2015 між ТОВ «Інтуріон ЛТД», в якості Продавця та ТОВ «Каскад-Бриз», в якості Покупця укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом Данич О. Ф. 07.04.2015 року за № 501, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує нежитлову будівлю, зазначену у п.1.2. цього Договору, яка належить Продавцю на праві власності та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 102 В і сплачує за нього ціну, визначену цим Договором. (п.1.1. Договору)
За Договором відчужується нежитлова будівля загальною площею 23 кв.м., яка належить Продавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Данич О. Ф. 05.03.2015 за № 329. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.03.2015 за номером 8951374, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34538482 від 05.03.2015. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 589941080000. (п.1.2. Договору)
Реєстрація права приватної власності на об`єкта нерухомого майна 589941080000, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 площею 23,0 кв.м за ТОВ «Каскад-Бриз» підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 324109175 від 27.02.2023 та інформаційною довідкою № 438557441 від 07.08.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві приватної власності ТОВ «Каскад-Бриз» зареєстровано нежитлову будівлю (літ. ХХХ (цифра)) загальною площею 237,2 кв.м. на вул. Кирилівська, 102 в м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 2697468680000)
Первинна реєстрація права власності на нежитлову будівлю (літ. ХХХ (цифра)) площею 237,2 кв.м. здійснена на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2008 за ОСОБА_2 .
Суд зазначає, що в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала справа №2-2032/08 за основним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та йог поділ, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно.
У вказаній справі №2-2032/08 судом було встановлено, що рішенням №251 від 07.12.2007 Подільської районної у місті Києві ради «Про передачу в оренду земельних ділянок для розміщення малих архітектурних форм та вхідних груп» фізичній особі-підприємцю Крамаренко Марині Вікторівні було передано в оренду строком до 3 років земельну ділянку для розміщення малої архітектурної форми під авто послуги, за адресою АДРЕСА_1 .
Також встановлено, що у лютому 2008 Крамаренко Мариною Вікторівною на земельній ділянці, за адресою АДРЕСА_1 було завершено будівництво будівлі для мийки транспортних засобів - будівлі (літ. «ХХХ»), загальною площею 189,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2008, в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно задоволено. Визнано право власності за Крамаренко Мариною Вікторівною на будівлю загальною площею 189,1 кв.м. під літ. «ХХХ», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» зареєструвати право власності за ОСОБА_2 на будівлю під літ. «ХХХ» (загальною площею 189,1 кв.м), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
26.01.2012 рішенням Апеляційного суду м. Києва у справі №22-ц/2690/954/12 апеляційну скаргу прокурора Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2008 скасовано в частині вирішення зустрічного позову та ухвалено по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.
В своєму рішенні апеляційний суд вказав, що рішенням Подільської районної у місті Києві ради №251 від 07.12.2007 «Про передачу в оренду земельних ділянок для розміщення малих архітектурних форм та вхідних груп» ОСОБА_2 було передано в оренду земельну ділянку строком до трьох років, для розміщення малої архітектурної форми під авто послуги по АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці Крамаренко М.В. збудувала будівлю під літерою «ХХХ», яка не була введена в експлуатацію та не зареєстрована.
Апеляційний суд у зазначеній справі зазначив, що судом першої інстанції не перевірялось чи було введено дану будівлю в експлуатацію та зареєстровано належним чином. За таких обставин, вказана будівля є самочинно збудованою, а тому вона не може бути предметом поділу між сторонами. Також не набула ОСОБА_2 в установленому законом порядку права власності на неї.
Також в рішенні суду від 26.01.2012 вказано, що документи надані представником ОСОБА_2 в судовому засіданні при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не можуть бути підставою для задоволення її позовних вимог, оскільки об`єкт було прийнято в експлуатацію вже в 2010 році, після ухвалення рішення по справі.
27.01.2012 приватним нотаріусом Черемха Н. В. зареєстровано право власності на будівлю загальною площею 189,1 кв.м. під літерою «ХХХ» за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 24.01.2012 № 194
30.05.2012 Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано свідоцтво про право власності № 300-В на нежилу будівлю площею 237,20 кв.м., яка розташована в м. Києві по вул. Фрунзе, 102 (літера ХХХ (цифра)), право власності належить ТОВ «Каскад-Бриз».
Реєстрація права власності підтверджується інформаційною довідкою № 438554721 від 07.08.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Частинами першою та другою статті 182 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) унормовано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрацій. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна)
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до положень статті 328 ЦК України, у редакції, яка була чинною на час визнання права власності на будівлю ТОВ «Золотий Енергетик», право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту.
Згідно із частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. (ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України)
Отже, правовий режим самочинного будівництва врегульовано статтею 376 Цивільного кодексу України. Норми зазначеної статті є правовим регулятором відносин, які виникають у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва.
Стаття 376 Цивільного кодексу України розміщена у главі 27 "Право власності на землю (земельну ділянку)", тобто правовий режим самочинного будівництва пов`язаний з питаннями права власності на землю.
З огляду на викладене, самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.
Права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 Цивільного кодексу України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження.
Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі в цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі.
Отже, самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.
Разом із цим, сам по собі факт державної реєстрації права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду не слід розглядати як окреме відносно факту самочинного будівництва порушення прав власника земельної ділянки.
Здійснення самочинного будівництва порушує права власника земельної ділянки, у тому числі у разі відсутності державної реєстрації права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за відповідною особою. Факт самочинного будівництва змушує власника земельної ділянки діяти з урахуванням того, що на відповідній земельній ділянці наявні певні об`єкти нерухомості - що обмежує можливості як користування, так і розпорядження земельною ділянкою.
Наявність хоча б однієї із трьох вказаних у частині першій статті 376 Цивільного кодексу України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.
Суд зазначає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки такій особі власником та користувачем, якщо такий є і не являється забудовником. Це єдина умова для визнання права власності на об`єкт нерухомості за такою особою.
Якщо нерухоме майно є самочинним будівництвом, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно у будь-який інший спосіб, окрім визначеного статтею 376 ЦК України є такою, що не відповідає вимогам цієї статті
Статтею 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованості активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що одним з етапів проведення державної реєстрації прав є перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.
Частиною першою статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншим нормативно-правовими актами.
Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2025 державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель складено Акт обстеження земельної ділянки №ДК/170-АО/2025 із план-схемою та фотофіксацією.
З вказаного Акт, зокрема, вбачається, що відповідно до даних Міського земельного кадастру та Державного земельного кадастру зазначена земельна ділянка площею 0,0624 га на вул. Кирилівська, 102 у Подільському районі м. Києва (кадастровий номер 8000000000:85:278:0041) в Державному земельному кадастрі сформована та зареєстрована на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, розробленої Комунальним підприємством «Київський інститут земельних відносин» в рамках Міської цільової програми використання та охорони земель міста Києва на 2019 - 2021 роки затвердженої рішенням Київської міської ради від 04.12.2018 №229 та відноситься до земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу.
У межах вказаної земельної ділянки розташований об`єкт нерухомого майна (будівля), а саме автомобільна мийка, яка експлуатується. Також у межах земельної ділянки по різні сторони мийки розміщені дві споруди, згідно напису «шиномонтаж» та «кофейня».
04.06.2025 листом № 062/14-5522 Комунальне підприємство Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП КМР «КМ БТІ») повідомило, що згідно з даними реєстрових книг КП КМР «КМ БТІ» по нежитловому фонду за адресою вул. Кирилівська (кол. вул. Фрунзе), 102-В в м. Києві нерухоме майно на праві власності не зареєстровано (зокрема і будівля заг. пл. 23 кв.м); інвентаризаційної справи за адресою вул. Кирилівська (кол. вул. Фрунзе), 102-В в сховищі КП КМР «КМ БТІ» не існує.
05.06.2025 листом № 073-1889 Департамент з питань державного архітектурнобудівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив, що станом на час надання відповіді, останній не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих, будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: вул. Кирилівська, 102В у Подільському районі м. Києва (кадастровий номер 8000000000:85:278:0041).
06.06.2025 листом № 055-7777 Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив, що згідно з даними електронної бази документообігу Департаменту та даними Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр м. Києва», містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва за адресою: вул. Кирилівська, 102В у Подільському районі м. Києва (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:85:278:0041) не надавались. У реєстрі адрес у місті Києві, що ведеться Департаментом згідно з Положенням про реєстр адрес у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 № 337/9394 «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів у місті Києві» (зі змінами), відсутні відомості про документ щодо присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:85:278:0041, зокрема адреси вул. Кирилівська, 102-В у Подільському районі м. Києва.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, документів, які б свідчили про відведенню відповідачу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 8000000000:85:278:0041 місце розташування якої: місто Київ, Подільський район, вул. Кирилівська, 102 та 102В, в користування чи у власність, так само як і не містять дозвільних документів на проведення будівництва, в тому числі будівлі площею 23,0 кв.м. та будівлі площею 237,2 кв.м.
Так, з огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини справи, приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зареєстровані за ТОВ «Каскад-Бриз» будівля площею 23,0 кв.м. та будівля (літ. ХХХ (цифра)) площею 237,2 кв.м. на комунальній земельній ділянці на вул. Кирилівська, 102 та 102В в Подільському районі м. Києва (на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:85:278:0041) є самочинним будівництвом.
Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, як власник земельної ділянки має право вимагати від відповідача усунення перешкод у володінні та розпорядженні своєю земельною ділянкою, а відтак в даному випадку наявні підстави для задоволення позову.
Стосовно доводів та посилань відповідача на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 21.03.2014 у справі №376/560/14-ц про затвердження мирової угоди, суд зазначає, що затверджуючи мирову угоду, суд не вирішує спір по суті та не здійснює правову кваліфікацію відносин сторін щодо набуття права власності, а лише фіксує факт досягнення сторонами згоди.
Оскільки мирова угода є за своєю природою договором, визнання в ній права власності є формою розпорядження сторонами своїми правами, що не є тотожним визнанню права власності як способу захисту за рішенням суду.
Інші доводи сторін судом розглянуто та відхилено, оскільки вони не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на результат вирішення спору.
Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи, що за подання до суду вказаної позовної заяви до сплати підлягав судовий збір у розмірі 4844,80 грн, а позивачем було сплачено 3028 грн, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн покладаються на відповідача в повному обсязі, а інша частина судового збору розмірі 1816,80 грн підлягає стягненню з відповідача безпосередньою в дохід Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою місце розташування якої: місто Київ, Подільський район, вул. Кирилівська, 102 та 102В (кадастровий номер 8000000000:85:278:0041), шляхом зобов`язання ТОВ «Каскад Бриз» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 102, літера ХХХ; ідентифікаційний код 38091424):
- знести об`єкт самочинного будівництва площею 23,0 кв.м., право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2015, індексний номер: 20548806, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 589941080000, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська (Фрунзе), будинок 102В.
- знести об`єкт самочинного будівництва площею 237,2 кв.м., право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данчук К. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.02.2023, індексний номер: 66568371, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2697468680000, що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Кирилівська, будинок 102.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Бриз» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 102, літера ХХХ; ідентифікаційний код 38091424) на користь Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Бриз» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 102, літера ХХХ; ідентифікаційний код 38091424) в дохід Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 80 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено: 06.05.2026

Суддя Я.В. Маринченко