Провадження № 3/742/294/26 
Єдиний унікальний № 742/1091/26 

Постанова
іменем України
08 травня 2026 року  м. Прилуки 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП,
У С Т А Н О В И В:
14.02.2026 о 01 год. 07 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Незалежності, ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем Субару Форестер,д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка хода, не розбірлива мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в за допомогою приладу Драгер 0376, відмовився на відеозапис бодікамери, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 14.02.2026 о 01 год. 07 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Незалежності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Субару Форестер,д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права на керування транспортними засобами відповідної категорії, дане правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце судових засідань неодноразово повідомлявся належним чином. Крім того, про судові засідання ОСОБА_1 повідомлявсь через оголошення на сайті судової влади України (а.с.24).
Відповідно до змісту протоколів, ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд адміністративних справ відбудеться в Прилуцькому міськрайонному суду Чернігівської області, а тому мав можливість цікавитись рухом справи відносно себе.
У відповідності до ч.1 ст.277КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від правопорушника не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130КУпАП з наступних підстав.
Згідно з ч.2 ст.7КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Відповідно до п.п. «а» п.2.1ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з ч.ч.9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до диспозиції ч.4 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розміріоднієїтисячідвохсотнеоподатковуванихмінімумівдоходівгромадян.
Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого (ч.5 ст.126 КУпАП).
З огляду на матеріали справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №672757 від 14.02.2026,14.02.2026 о 01 год. 07 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Незалежності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Субару Форестер,д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права на керування транспортними засобами відповідної категорії, дане правопорушення вчинив повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1ПДР України.
Згідно даного протоколу ОСОБА_1 від підпису, дачі пояснень та отримання копії протоколу відмовився.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП.
Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6208154 від 23.11.2025, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.30), що також підтверджується довідкою САП ВВГ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області (а.с.29).
Відомостей про оскарження постанови у встановленому законом порядку суду не надано.
Здовідки САП ВВГ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області №21105-2026 від 15.02.2026 вбачається, що згідно бази МВС «НАІС» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.06.2016 року (а.с.5, 31).
Відповідно додовідки САП ВВГ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області №21107-2026 від 15.02.2026, власником транспортного засобу Субару Форестер,д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7, 31), що також підтверджується копією витягу (а.с.8).
Крім того суд враховує, що відповідно до п.2.5ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
З огляду на матеріали справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №672756 від 14.02.2026, 14.02.2026 о 01 год. 07 хв. в м.Прилуки Чернігівської області по вул.Незалежності, ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем Субару Форестер,д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка хода, не розбірлива мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в за допомогою приладу Драгер 0376, відмовився на відеозапис бодікамери, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Згідно з даним протоколом ОСОБА_1 від підпису, дачі пояснень та отримання копії протоколу відмовився.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу Драгер0376. Огляд не проводився (а.с.4).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.02.2026, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Огляд на стан сп`яніння не проводився (а.с.3).
Обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, також підтверджуються й оглянутим відео, наданим працівниками поліції.
Суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколами про адміністративні правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст. 130 КУпАП.
Згідно з копією постанови Новозаводського районного суду міста Чернігів від 15.07.2025, яка набрала законної сили 26.07.2025, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 40800,00 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років (а.с.9-15), що також підтверджується довідкою САП ВВГ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області №21108-2026 від 15.02.2026 (а.с.6).
У відповідності до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положення ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Оцінені судом докази доводять винуватість правопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушень вимог п.п. «а» п.2.1, п.2.5ПДР України, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ч.5 ст.126, ч.2 ст.130КУпАП відповідно, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.
У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Згідно зі ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Згідно з ч.2 ст.36КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
У ч.2 ст.33КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Враховуючи викладене суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення вищевказаного транспортного засобу.
Саме таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Відповідно до ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст.4Закону України«Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Великою Палатою Верховного Суду у постановівід 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальногозахисту».
Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі №600/3723/24-а.
У розпорядження суду не надано відомостей про те, що керування транспортним засобом було пов`язано із реалізацією прав учасника бойових дій або військовослужбовця, зокрема що ОСОБА_1 керував транспортним засобом виконуючи службове завдання або повертаючись із екстреного виклику на службу, а отже, правових підстав для звільнення від сплати судового збору в межах даної справи суд не знаходить. 
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовийзбір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.126,130,221, 283-285,294,321 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Об`єднати адміністративні провадження №3/742/294/26 (єдиний унікальний №742/1091/26) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130КУпАП та №3/742/295/26 (єдиний унікальний №742/1093/26) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126КУпАП в одне провадження та присвоїти спільний номер провадження №3/742/294/26 (єдиний унікальний №742/1091/26).
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ст. 291КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА