Справа № 589/1726/26
Провадження № 2/589/2184/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді       Темірова Ч.М.,
за участю секретаря судового засідання:   Глоба С.А.,
представника позивача адвоката    Єднорал А.Р.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 (далі - позивач) через свого представника Єднорал А.Р., звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) з вимогою про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 25.05.2021 по справі 586/502/21 на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та встановити стягнення у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син – ОСОБА_3 . Середино-Будським районним судом Сумської області 25.05.2021 було видано судовий наказ №2-н/586/6/21 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
ОСОБА_1 16.07.2022 уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була народжена донька позивача – ОСОБА_5 . Позивач вважає необхідним зменшити розмір аліментів, які утримуються на сина - ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскількийого матеріальне становище погіршилося, адже на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей.
У визначений законом строк відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.  ОСОБА_2 просить відмовити у задоволені позовних вимог, у зв`язку з ненаданням позивачем підтверджень погіршення його матеріального стану, та враховуючи, що позивач окрім сплати аліментів за судовим наказом, фінансової допомоги на утримання сина, який сильно хворіє, не надає, а відповідачка самостійно займається вихованням, розвитком дитини, вимоги  ОСОБА_1 вважає необґрунтованими, а зменшення розміру аліментів не буде сприяти належному забезпеченню дитини та суперечитиме її якнайкращим інтересам. Відповідачка акцентувала увагу на тому, що після розірвання шлюбу, дитина проживає з нею, а батько дитини не цікавився його життям, та крім іншого вона з сином є внутрішньо переміщеними особами, та за місцем тимчасового проживання власного житла не мають.
Представник позивача через систему «Електронний суд» 22.05.2026 скерувала до суду відповідь на відзив, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, спростовуючи доводи відповідачки належною поведінкою позивача, який не має заборгованості по сплаті аліментів, отже приймає активну участь в утриманні сина. Щодо погіршення стану здоров`я сина сторін, про який зазначала відповідачка, представник вказала, що ОСОБА_1 не володіє такою інформацією, оскільки не спілкується з колишньою дружиною. ОСОБА_6 не погоджується з позицією відповідачки, що необхідності додаткового матеріального утримання сина – ОСОБА_3 , оскільки розмір аліментів, який сплачується на цей час- 5959,00 грн. є більш ніж достатній, тим паче, що у позивача на утриманні перебуває друга дитина, а він сам теж залишив квартиру в якій проживав, оскільки населений пункт – м.Середина-Буда Шосткинського району Сумської області, перебуває в зоні активних бойових дій.
У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача підтримала позов, з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Процесуальні дії у справі.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 14.04.2026 прийняв до свого провадження позовну заявута призначив розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Фактичні обставини встановлені судом.
Під час розгляду справи судом було встановлено, що батьками дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження (серія НОМЕР_1 виданого повторно 20.02.2024) записані: батько – ОСОБА_1 ; мати – ОСОБА_2 .
Відповідно до копії заочного рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 19.08.2021, зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.
До матеріалів справи долучено копію свідоцтва (та його нотаріально посвідчений переклад) про народження дитини – ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Варшава Республіка Польща, батьками дитини є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Згідно з копії довідки № 33/02-38 від 20.03.2026 виданої ОСОБА_1 , Ямпільський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області, повідомляє, що на виконанні у видділі перебуває судовий наказ Середино-Будського районного суду Сумської області №2-н/586/6/21, виданий 25.05.2021 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованість станом на 20.03.2026 відсутня.
Як убачається з довідки інформації № 56/02-38 від 11.05.2026 виданої Ямпільським відділом державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області, на підставі судового наказу №2-н/586/6/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з травня 2025 року по квітень 2026 року, стягнуто 62936,00 грн.
Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 за період з квітня 2021 року по травень 2026 року боржником сплачувалась або виконавцем стягувався розмір аліментів, значно менший від того, який підлягав до сплати, тому в графі «сукупний розмір заборгованості» станом на січень 2026 року значилась сукупна заборгованість у розмірі 48820,27 грн., яка погашена станом на травень 2026 року.
ОСОБА_1 згідно з довідки ПФУ станом на 22.05.2026 мав офіційний дохід лише за період з травня 2017 року по вересень 2018 року, який отримував від Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/016483372 від 07.11.2025 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 значиться адреса: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з довідок від 19.02.2025 №5922-5003613039 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
На підставі довідки №01-12/27 від 12.05.2026 судом встановлено, що ОСОБА_2 з 03.09.2018 працює в КУ «Середино-Будський інклюзивно-ресурсний центр» Середино-Будської міської ради. За період з листопада 2025 року по квітень 2026 року заробітна плата відповідачки включаючи податок становить 99845,83 грн.
Згідно з наказу №4-від 15.05.2023 Середино-Будського інклюзивно-ресурсного центру, ОСОБА_2 надано відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з потребою дитини у домашньому догляді до досягнення нею чотирирічного віку з 27.05.2023 по 26.05.2024. Така відпустка, відповідно до наказу №1 від 23.05.2025 надавалась ОСОБА_2 й у період з 27.05.2025 по 27.11.2025, що підтверджується наданою копією наказу.
Із долучених копії довідок з медичного закладу «КНП «Шосткинський МЦПМСД» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на диспансерному обліку з 01.07.2022, а з 27.05.2023 по 27.05.2025 перебував на обліку, як дитина, яка потребує домашнього догляду.
Відповідачкою долучено копії фіскальних чеків з різних аптечних мереж, в яких придбавались ліки, а саме: «сумамед форте порошок, сусп.,полуниця, 200 мл.» за ціною 488,00 грн.; «аброл сироп, 100 мл., стоматофіт фл.30 мл.» на загальну суму – 412,20 грн.; «монтулар кідс, вишня» за ціною 95,59 грн. Також надано копії квитанцій про оплату медичних послуг з рахунку ОСОБА_2 у розмірі: 1000,00 грн., 1400,00 грн– 03.01.2026; 200,00 грн – 19.12.2025; 1209,00 грн. – 11.01.2026; 840,00 грн. – 28.12.2025.
Суд, з`ясувавши позицію сторін по справі, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить такого висновку.
Мотиви суду та застосовані норми права.
Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати малолітню дитину, тобто щодо розміру аліментів на сина.
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Положення вказаної статті містять перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Ними є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 підставою для зменшення розміру аліментів зазначав ту обставину, що у нього від моменту призначення аліментів, розмір яких він просить зменшити, змінився матеріальний стан, оскільки у нього від іншого шлюбу народилась ще одна дитина яка перебуває на його утриманні.
Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.
Оцінюючи матеріальний стан сторін, суд прийшов до таких висновків.
Як вбачається з довідок долучених представником позивача, ОСОБА_1 з 2018 року не має офіційних доходів. Відомості про працевлаштування позивача та розмір його доходу в матеріалах справи відсутні. 
Більш того, із долученого розрахунку заборгованості по аліментам, які стягуються на утримання сина позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з початку їх примусового виконання, позивач мав заборгованість по сплаті аліментів, яка збільшувалась до січня 2026 року та становила 48820,27 грн., й лише в травні 2026 року була повністю погашена, що свідчить про наявність можливості у позивача сплачувати аліменти, проте його дійсні мотиви, щодо накопичення заборгованості встановити не вдалось. Представник позивача у судовому засіданні, на питання суду, щодо цієї ситуації, надати вичерпну інформацію не змогла, оскільки позивач не повідомив їй таких відомостей.
Будь-яких виконавчих проваджень, щодо стягнення аліментів на утримання інших дітей стосовно позивача не здійснюється. Доказів того, що ОСОБА_1 має значні матеріальні витрати на утримання другої дитини, або того, що позивач позбавлений можливості працевлаштуватися таким чином, щоб мати можливість належним чином забезпечувати себе та своїх неповнолітніх дітей, суду не надано.
Аналізуючи надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку, що народження 23.02.2026 другої дитини позивача - доньки ОСОБА_7 , жодним чином не погіршило матеріальне становище ОСОБА_1 , оскільки належними та достатніми доказами останній не підтвердив перебування на його утриманні інших дітей, окрім ОСОБА_3 . За встановлених обставин, не вбачається, що позивач проживає разом з донькою, яка народилась в іншому шлюбі та повністю забезпечує її потреби, що може впливати на суттєву зміну фінансового достатку ОСОБА_1 . 
Натомість ОСОБА_2 надала суду докази, щодо її офіційного працевлаштування та розмір отримуваних доходів. Фактично підтвердила, що утримує сина та піклується про нього самостійно. Вказане підтвердила й сторона позивача у відповіді на відзив, зазначивши, що ОСОБА_1 не спілкується з сином, і не знає, що ОСОБА_11 має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим, відповідачка несе додаткові фінансові витрати.
Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Чинним законодавством України, яке регулює сімейні правовідносини, зокрема, й аліментні зобов`язання, визначено мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів, однак не встановлює верхньої максимальної межі для суми аліментів, що стягуються на користь дитини з її батька чи матері.
Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.
Оцінивши обставини справи у взаємозв`язку із нормами закону, що регулює дані правовідносини, суд дійшов до переконання, що визначений судом у судовому наказі від 25.05.2021 розмір аліментів, який підлягає до стягнення з позивача на користь відповідачки на неповнолітню дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку позивача, є достатнім та справедливим, не порушує прав ні отримувача, ні платника аліментів, а також забезпечуватиме належний рівень життя, розвитку їхньої спільної дитини.
Натомість, зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, без доведення погіршення майнового становища ОСОБА_1 , не буде спрямовано на належне забезпечення сина ОСОБА_3 , який не отримує достатньої уваги та турботи батька, та суперечитиме інтересам дитини.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Отже, встановлені обставини справи у сукупності та взаємозв`язку з нормами закону, якими врегульовано спірні правовідносини, дають підстави для висновку про те, що з моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у позивача не відбулося суттєвих змін у матеріальному стані або у стані його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, що в свою чергу, є підставою для відмови у заявленому позові про зменшення розміру аліментів.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачає судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 150,180-183, 192 СК України, та статтями 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину,відмовити.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складання повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ; фактична адреса місця проживання (ВПО): АДРЕСА_3 .
Дата складення повного судового рішення 27 травня 2026 року.

Суддя	Ч.М.Теміров