П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року м. Київ

Справа №753/27295/25
Апеляційне провадження №33/824/1276/2026

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Липченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року за матеріалами, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 543183 від 17 грудня 2025 року, водій ОСОБА_1 07 листопада 2025 року о 19 год 18 хв, за адресою: м. Київ, вул. Братів Чибінєєвих, 8А, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1; 13.1 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 543189 від 17 грудня 2025 року, водій ОСОБА_1 07 листопада 2025 року о 19 год 18 хв, за адресою: м. Київ, вул. Братів Чибінєєвих, 8А, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп.
Судове рішення мотивовано тим, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності
Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , його захисником - адвокатом Осадчою К.О., 11 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» подана апеляційна скарга, яка обґрунтована тим, що протокол було складено більше ніж через шість місяців після ДТП.
Посилається на те, що ОСОБА_1 не переховувався та за першим викликом поліції з'явився для надання пояснень.
Вказує, що не міг бути присутнім в судовому засіданні в суді першої інстанції 26 та 29 грудня 2025 року, оскільки проходив ВЛК у Львівській області.
Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено прізвища, адреси свідків події, а відео додане також не містить доказів вини скаржника.змінювати обставини, викладені у протоколі.
Вважає, що такі пояснення не можуть бути взяті судом до уваги як визнання вини.
Звертає увагу, що займає посаду геодезиста відділу капітального будівництва і приймає участь в кримінальних провадженнях, а тому позбавлення права керування транспортним засобом значно ускладнить його життя.
Крім того, на ділянці дороги де нібито відбулось ДТП на будинках є камери відеоспостереження, але невідомо з яких причин працівники поліції не взяли з них відео, що ставить під сумнів існування ДТП.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того до апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року.
В обґрунтування клопотання поважності пропущення строку апеляційного оскарження зазначено, що вперше апеляційну скаргу було подано 07 січня 2026 року у визначений КУпАП строк. Однак постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з відсутністю договору про надання правової допомоги. У зв`язку з чим 11 лютого 2026 року апеляційну скаргу було подано повторно, усунувши недоліки, які були виявлені в попередній апеляційній скарзі. Вважає причини пропуску строку поважними та просить поновити строк апеляційного оскарження.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року як такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Тирлич О.С., підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з мотивів та підстав, зазначених у ній.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №543189 від 17 грудня 2025 року, водій ОСОБА_1 07 листопада 2025 року о 19 год 18 хв, за адресою: м. Київ, вул. Братів Чибінєєвих, 8А, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП (а.с. 1).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 543183 від 17 грудня 2025 року, водій ОСОБА_1 07 листопада 2025 року о 19 год 18 хв, за адресою: м. Київ, вул. Братів Чибінєєвих, 8А, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1; 13.1 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 8).
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин
Згідно положень ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 2.10а ПДР України встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 13.1 ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, ґрунтується на даних, які містяться: 
- у протоколі про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2025 року серії ЕПР № 543183 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а.с. 8); 
- у протоколі про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2025 року серії ЕПР № 543189 стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП (а.с. 1); 
- на схемі місця ДТП (а.с. 11); 
- у поясненнях водіїв (а.с. 12, 13, 14); 
- в рапорті працівників поліції (а.с. 17); 
- в реєстраційній картці транспортного засобу (а.с. 19); 
- на DVD-R з відеозаписом з камер спостереження (а.с. 15).
Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
Із письмових пояснень ОСОБА_2 , водія автомобіля «Mazda», вбачається, що автомобіль «Mitsubishi» під керуванням ОСОБА_1 рухався позаду нього, подавав звукові сигнали, після чого здійснив обгін, фактично підрізав транспортний засіб, внаслідок чого відбулося зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля «Mazda», після чого водій «Mitsubishi» залишив місце ДТП (а.с. 12). 
Із письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він загалом не заперечував факту настання дорожньо-транспортної пригоди, однак зазначав, що міг не відчути моменту зіткнення (а.с. 14).
В противагу доводам скаржника, апеляційний суд вважає, що відповідно до вищевказаних доказів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, встановлено, що 07 листопада 2025 року, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
Доводи про те, що протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено прізвища, адреси свідків події, а відео додане також не містить доказів вини скаржника суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки підписавши протокол про адміністративне правопорушення, будь-яких заперечень щодо його складення чи пояснень не надав.
До того ж дії працівників поліції в установленому законом порядку не оскаржено.
Із відеозапису вбачається, що спочатку рухався автомобіль «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , а через кілька секунд автомобіль «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , що повністю узгоджується з поясненнями водія ОСОБА_2 щодо напрямку та послідовності руху транспортних засобів.
Крім того, характер і локалізація пошкоджень автомобіля «Mazda», а саме суттєві пошкодження лівої передньої частини, відповідають викладеній потерпілим версії події та узгоджуються з механізмом зіткнення, описаним у його письмових поясненнях.
Твердження скаржника, що він займає посаду геодезиста відділу капітального будівництва і приймає участь в кримінальних провадженнях, а тому позбавлення права керування транспортним засобом значно ускладнить його життя не заслуговують на увагу, оскільки займана посада геодезиста не передбачає обов`язкового та виключного керування особистим автотранспортом й не надає особі підстав для звільнення від відповідальності.
ОСОБА_1 не представив суду доказів на спростування зазначених обставин, з клопотанням до суду також не звертався. Також апеляційний суд враховує, що дії ОСОБА_1 , як учасника ДТП щодо залишення місця ДТП вказує на свідоме їх вчинення та прагнення уникнення відповідальності.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що позбавлення права керування транспортними засобами за наведених обставин є справедливим та співмірним заходом впливу, спрямованим на виховання правопорушника та запобігання новим проступкам.
Таким чином, доводи скарги спростовуються матеріалами справи, а висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.
При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції та розгляду даної справи по суті із прийняттям нової постанови, у ході апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що подану у справі апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 грудня 2025 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.