Миколаївський районний суд Одеської області 

Справа №  494/239/26
Номер проведження 2/508/221/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Корсаненкової О.О.
за участю секретаря Каргополець Т.Ю.,
розглянувши в селищі Миколаївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 508/239/26 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд
установив:
У березні 2026 року позивач звернувся до Березівського районного суду Одеської області із вказаним позовом посилаючись на те, що 07.05.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 17394-05/2025, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 6 500, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії за надання. 25.09.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено договір факторингу № 25092025/1, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів належним чином не виконує, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 17394-05/2025 становить 27 170, 00 грн.. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 зазначену заборгованість та судові витрати.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 17.02.2026 вказану цивільну справу було передано до Миколаївського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю.
16.03.2026 року до Миколаїввського районного суду Одеської області надійшла вищезазначена цивільна справа.
Ухвалою суду від 17.03.2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 14.04.2026 року розгляд справи було відкладено через відсутність відомостей про вручення поштової кореспонденції відповідачу.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.
Відповідно до ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Про розгляд даної справи відповідач була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 08.04.2026 року. У встановлений строк відзив на позов не подала.
Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.05.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 17394-05/2025, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 6 500, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії за надання, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтворений з використанням одноразового ідентифікатора. Строк договору 120 днів; кінцева дата погашення 03.09.2025 року; процентна ставка – 0, 90 % в день, комісія за видачу кредиту 650, 00 грн. (10, 00 %), орієнтовна реальна річна процентна ставка – 2 572, 74 %, орієнтовна загальна вартість кредиту – 14 170, 00 грн., загальні витрати 7 670, 00 грн. Даний договір містить електронні підписи ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 .
Згідно із умовами вказаного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 , а позичальник зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту та сплатити проценти за користування кредитом. Нарахування процентів за цим Договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. Договору, починаючи з дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний Клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Комісія за видачу кредиту нараховується в процентному відношенні від суми виданого кредиту та підлягає сплаті Позичальником в перший платіжний період, відповідно до Графіку платежів. У випадку прострочення Клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. У випадку, коли сума кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру подвійної суми кредиту. У випадку, коли сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру половини суми кредиту.
Зокрема, ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого визначені основні умови кредитування: тип кредиту – кредит ; сума/ліміт кредиту – 6 500, 00 грн.; строк кредитування – 120 днів; мета – для задоволення потреб; процентна ставка – 0, 90 % в день, що становить 328, 50 % річних; тип процентної ставки – фіксована; комісія за надання кредиту 650, 00 грн (10 % від виданого тіла кредтиту); загальні витрати за кредитом – 7 670, 00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом – 14 170, 00 грн.; реальна річна процентна ставка – 2 572, 74 % річних.
Підписанням цього договору відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування. Також підтверджує отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором. Також підтверджує, що ознайомлена з Правилами надання коштів у кредит ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», які розміщені на веб-сайті suncredit.com.ua/, приєдналась до Договору про спосіб підписання, який розміщений на Сайті, та даю згоду ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» на використання під час підписання будь-яких документів (повідомлення, довідки, заяви, інше), пов`язаних з укладенням та виконанням договору про надання фінансового кредиту, накладенням електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» або електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом «Про електронну комерцію» або аналога власноручного підпису та печатки (факсимільного відтворення підпису та печатки за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису та печатки), зразок якого розміщений в Договорі про спосіб підписання на Сайті Товариства.
Відповідно до листа ТОВ «Універсальна платіжні рішення», на підставі договору на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 07.05.2025 року о 18:25:04 годині на суму 6500, 00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 734229594, призначення платежу: «зарахування 6 500 грн на карту НОМЕР_1 »
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч. 1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України).
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 536 ЦК України)
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із матеріалів справи вбачається, що 07.05.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір № 17394-05/2025 про надання фінансового кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 6 500, 00 грн. зі строком 120 днів, з фіксованою процентною ставкою 0, 90 % в день, реальною річною процентна ставка 2 572, 74 % річних 
Для ознайомлення з умовами кредитування та підписання договору № 17394-05/2025 про надання фінансового кредиту позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор Y855.
Договір договору № 17394-05/2025 про надання фінансового кредиту містить відомості про те, що останній підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y855.
До договору додано паспорт споживчого кредиту, який містить відомості про те, що відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних умов кредитування. Підтвердила отримання всіх пояснень необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договорі до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї в тому числі в разі невиконання зобов`язань.
Отже, судом встановлено, що договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту.
Відповідач з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «Стар Файгненс Груп», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. 
Договір укладено в електронному вигляді, що відповідає вимогам статті 12 Закону У країни «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх їх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які виникають із договору.
Прийняті на себе зобов`язання за договором № 17394-05/2025 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов укладеного договору. 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 25.09.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено договір факторингу № 25092025/1, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі до боржників.
Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників від 25.09.2025 року за договором факторингу № 25092025/1 від 25.09.2025 року, ТОВ «Стар Файненс Груп» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв реєстр боржників кількістю 5905, після чого, з урахуванням п.1.2. Договору факторингу № 25092025/1 від 25.09.2025 року від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників та ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Даний акт містить підписи директорів ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Згідно із витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 25092025/1 від 25.09.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за договором № 17394-05/2025, у розмірі 27 170, 00 грн., яка складається з 6500, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 020, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 13 000, 00 грн. - сума заборгованості за штрафами, 650, 00 грн. - сума комісії за видачу кредиту.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, станом 31.12.2025 року, залишок заборгованості ОСОБА_1 становить 27 170, 00 грн., що складається з: 6 500, 00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 7 020, 00 грн. заборгованість по відсотках, 650, 00 грн. – заборгованість по комісії, 13 000, 00 грн. – заборгованість по штрафам.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом ст.516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Положеннями ст.1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за договором № 17394-05/2025 у розмірі 27 170, 00 грн., та зважаючи на відступлення прав вимоги попереднім кредитором факторові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, позовна заява в частині стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом за кредитним договором № 17394-05/2025 в розмірі 13 520, 00 грн. підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення комісії за надання кредиту за договором № 17394-05/2025 у сумі 650, 00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Пунктом 1.4 договору № 17394-05/2025 визначено, що комісія, пов`язана із наданням кредиту – 650, 00 грн. (10, 00 %).
Натомість, положеннями ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту.
Відповідно, банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).
Інакше кажучи, банк неуповноважений стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15 зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 640/14229/15, від 21 квітня 2021року у справі № 677/1535/15, від 15 грудня 2021року у справі № 209/789/15.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За наведених обставин справи в своїй сукупності, заявлені вимоги позивача про стягнення комісії у розмірі 650, 00 грн. задоволенню не підлягають.
Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафами за договором № 17394-05/2025 у сумі 13 000,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.
З системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування неустойки у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
У зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 13 000, 00 грн. слід відмовити.
За встановлених обставин, позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (49, 76%).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд
постановив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» («Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (07400 Київська область м.Бровари вул.Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014, IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № 17394-05/2025 від 07.05.2025 року у розмірі 13 520, 00 (тринадцять тисяч п`ятсот двадцять) гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» («Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (07400 Київська область м.Бровари вул.Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014, IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») судові витрати у розмірі 1 324, 81 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 07400 Київська область м.Бровари вул.Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя       О.О. Корсаненкова