Справа № 522/7959/26
Провадження №3/522/3175/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року          місто Одеса
Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області стосовно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 

УСТАНОВИВ:

30.04.2026 року, ОСОБА_1 о 22 годині 37 хвилин в м.Одесі вул.Тираспольська,28 керував електросамокатом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510 прилад 0408, тест 1783. Результат тестування - 0,27 % проміле, тест 2166, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху. 
За вказаним фактом співробітниками патрульної поліції було складено протокол серії ЕПР1№653975 від 30.04.2026 року за ч.1 ст.130 КпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
В судовому засідання ОСОБА_1 зазначив, що зі складеним протоколом не погоджується, оскільки електросамокт не є транспортним засобом в розумінні правил дорожнього руху, хоча не оспорював самого факту керування. Крім того ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкогольні напої за півтори години до зупинки співробітниками поліці, за допомогою приладу Drager в нього було виявлено алкоголь(0,27) на рівні технічної абсолютної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу та не тягне за собою наслідок притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення та заслухавши пояснення ОСОБА_1 суд приходить до наступного висновку.
Щодо доводів ОСОБА_1 з приводу належності електросамоката до транспортних засобів. 
Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно пункту 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Цей термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому - механічний транспортний засіб.
У постанові Верховного Суду по справі №127/5920/22 від 15.03.2023 року, касаційна інстанції зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Окрім того, відповідно до Закону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
Як вбачається із загальнодоступних джерел технічні параметри електросамокатів, що перебувають у використанні мають потужність мотору до 1000 Вт та містять два колеса.
Тобто, електросамокат відповідно до Закону України № 2956-IX є легким персональним електричним транспортним засобом.
З приводу доводів  ОСОБА_1 щодо технічної похибки під час застосування приладу Drager. 
Відповідно до пунктів 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів (далі Інструкція), щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом(далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Згідно до п. 8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Відповідно розділу II п.7 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за№ 1413/27858 - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно із чеком алкотестера Драгер результат тестування ОСОБА_1 склав рівно 0,27 проміле, таким чином відповідно п.7 Розділу 2 зазначеної Інструкції особа перебувала в стані алкогольного сп`яніння такого ступеня, що є підставою для адміністративної відповідальності, оскільки за результатами використання спеціального технічного засобу цифровий показник був більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Законодавець в даному випадку визначив граничну межу проміле в крові людини у 0,2 проміле, за якої адміністративна відповідальність не наступає.
Крім того згідно із інструкцією користувача приладу «Drager Alcotest 7510», вбачається, що даний пристрій призначений до експлуатації при температурі навколишнього середовища від 5.0 до + 50.0 градусів Цельсія.
При цьому, межі допустимої похибки під час експлуатації:
для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: - абсолютна похибка (Д): ± 0,03 мг/л у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л; 
для масової концентрації алкоголю в крові:
абсолютна похибка: +/- 0,06 % - у діапазоні від 0 до 0,8 %;
відносна похибка: +/- 7,50 % - у діапазоні від 0,8 до 4,0 %;
абсолютна похибка +/-(0,75R-2,7) %о у діапазоні понад 4,0 %о.
Отже, абсолютна похибка для масової концентрації алкоголю в крові у діапазоні вимірювань від 0 до 0,8 проміле складає 0,06 проміле.
Результат тестування ОСОБА_1 приладом «Drager Alcotest 7510»,
склав - 0,27 % чим перевищено межі допустимої похибки 0,4 для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі .
Таким чином доводи водія ОСОБА_1 під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження.
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.9ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.
Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Висновки суду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими судом під час розгляду справи належними та допустимими доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№653975 від 30.04.2026 року
- довідкою про неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія; 
- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню. 
- чеком алкотестеру Drager від 30.04.2026 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
-відеозаписами з нагрудних камер співробітників УПП, на яких зафіксовано обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Суд вважає, що вказані вище докази узгоджуються із даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього. 
За таких обставин, суд відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясувавши всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дослідивши безпосередньо у судовому засіданні докази, поза розумним сумнівом дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. 
Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. 
Норма ч.1 ст.130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Відповідно до п.2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено. 
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.
Відповідно до роз`яснень Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного суду, що містяться у листі №718/0/158-25 від 04.12.2025 року, позбавлення права керування транспортним засобом, в тому числі за статтею 130 КУпАП, є додатковим обов`язковим стягненням. Положення щодо позбавлення права керування транспортним засобом є імперативним, і таке стягнення має бути застосовано безальтернативно, незалежно від наявності у особи посвідчення водія. 
Згідно довідки УПП в Одеській області ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія.
Враховуючи зазначені роз`яснення Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного суду №718/0/158-25 від 04.12.2025 року, суд приходить до висновку щодо необхідності відступу та зміни раніше застосованої практики в частині призначення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами особам, які не отримували посвідчення водія. 
Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, Суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На думку суду таке стягнення є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами. 
Керуючись ст. 9, 24, 34, 130, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на  ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати на користь держави в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Розстрочити виконання даної постанови про накладення на  ОСОБА_1  адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень строком на 10 (десять) місяців зі сплатою обов`язкового платежу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з дня набрання даною постановою законної сили.
Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора. 
Копію постанови направити сторонам по справі. 

Суддя :