Справа № 358/883/26  Провадження № 3/358/375/26   	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року м. Богуслав 

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С.,
за участю секретаря Зеленько О.Д.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
прокурора Олефіренка С.В.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Хохітва, Обухівського району, Київської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 3231 02.04.2020, РНОКПП: НОМЕР_2 , якій відповідно до ст.268 КУпАП роз`яснені її права, -
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В : 

19.05.2026 з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України до Богуславського районного суду Київської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення № 173 від 12.05.2026, ОСОБА_1 , припиняючи 16.01.2026 діяльність на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, маючи спеціальне звання «капітан поліції», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подала о 22 год. 27 хв. 02.04.2026 шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнала, пояснила, що подавала декларацію 13.02.2026, але за 2025 рік. Про те, що слід подавати і за 2026 рік при звільненні не знала, як тільки забрала з ремонту комп`ютер, так одразу і подала декларацію. У вчиненому щиро розкаялася. 
Прокурор Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Олефіренко С.В. у судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та враховуючи визнання вини останньою просив накласти на правопорушницю мінімальне адміністративне стягнення у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією статті.
Суд, заслухавши ОСОБА_1 , яка свою провину у вчиненні правопорушення визнала повністю, прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи дійшов наступних висновків.
Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими нате органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
За положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно з п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, поліцейські належать до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону. Одночасно, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 61 цього Закону, на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції» та іншими законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Так, у судовому засіданні встановлено, що 07.11.2015 ОСОБА_1 склала Присягу працівника Національної поліції України, текст якої засвідчила особистим підписом.
Наказом Національної поліції України від 31.05.2016 № 340 o/c ОСОБА_1 присвоєно чергове спеціальне звання «капітан поліції».
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області №258 о/с від 08.11.2024 ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.01.2026 №11 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII (за власним бажанням) з 16.01.2026.
Таким чином, інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та суб`єктом відповідальності згідно з Приміткою до ст. 172-6 КУпАП, і зобов`язана виконувати вимоги Закону, зокрема зазначені у ст. 45.
У відповідності до абц. 16 ч. 1 ст. 1 Закону, суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
Згідно пункту 15 частини 1 статті 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання рекомендаційних роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.
Відповідно до Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що декларація при звільненні декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду.
Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.
Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.
Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у наказі про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.
На виконання вище зазначених вимог, інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Шишка А. П., як особа, яка припинила 16.01.2026 діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, була зобов`язана подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 15.02.2026.
З приводу несвоєчасного подання декларації типу «при звільненні» ОСОБА_1 надала пояснення, в яких не зазначила поважних причин, які б об`єктивно перешкоджали вчасному поданню нею цієї декларації. З відкритої частини «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр) встановлено, що ОСОБА_1 щорічно, починаючи з 2017 року, подавала декларації на сайті НАЗК, що свідчить про її обізнаність з вимогами та порядком декларування. Разом з тим, ОСОБА_1 власним підписом засвідчила ознайомлення із Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, зокрема про обов`язок виконання вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 цього Закону.
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, повинна бути обізнаною щодо обов`язку, способу, та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, подала відповідну декларацію несвоєчасно 02.04.2026 о 22 год. 27 хв., що встановлено з послідовності її дій, як користувача Реєстру в період з 15.02.2026 по 04.04.2026, відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 07.04.2026 № 47-05/22485-26. Факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 не встановлені. 
Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, ОСОБА_1 , припиняючи 16.01.2026 діяльність на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, маючи спеціальне звання «капітан поліції», будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав о 22 год. 27 хв. 02.04.2026, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне пов`язане 3 правопорушення, корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.
Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.
Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.
Для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.
Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, визнана нею у судовому засіданні та повністю підтверджується дослідженими судом доказами.
Оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні). 
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, є щире розкаяння.
Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушниці ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини в скоєнні правопорушення, відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах розміру, передбаченого санкцією частини 1 статті 172-6 КУпАП, а саме у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. 
Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.1 ст. 172-6, 221, 245, 268, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И В : 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UА308999980313010106000010750, код класифікації доходів бюджету: 21081100).
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Реквізити для сплати судового збору: стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці. 

Головуючий: суддя 	К. С. Романенко