Справа № 486/193/26
Провадження № 2/486/785/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 18921,75 грн., а також судового збору у розмірі 2662,40 грн. та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено договір №8660322, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 8000 грн. 29.11.2021 ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір №29/11-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні «Бі Ел Джи Мікрофінанс» права вимоги до боржників, в тому числі за договором №8660322. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором №8660322 від 05.11.2021, що укладений між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 18921,75 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 10776,00 грн.; інфляційні збитки 128,00 грн.; нараховані 3% річних 17,75 грн.
Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 18921,75 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 10776,00 грн.; інфляційні збитки 128,00 грн.; нараховані 3% річних 17,75 грн. та судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 28.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.03.2026.
За клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 28.04.2026.
Суд перейшов до стадії проголошення рішення та оголосив, що проголошення рішення відбудеться 01.05.2026 о 08:00.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому у позовній заяві представник позивача зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності.
Відповідач в судовому засіданні підтвердив факт укладання договору та отримання кредитних коштів у розмірі 8000 грн., на підтвердження чого надав виписку по особовому рахунку. Водночас заперечував в частині стягнення з нього відсотків та витрат на правничу допомогу, обґрунтовуючи тим, що такі розміри є завищеними.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 05.11.2021 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено договір №8660322, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у гривні в сумі 8000 грн., шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки вказаної відповідачем.
Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора «В-303347», який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача. Кредит надається строком на 30 днів до 05.12.2021. За користування кредитом відповідач сплачує 1,99% на добу від суми кредиту за кожен день користування кредитом, орієнтована реальна річна процентна ставка 29653,85%, орієнтовна загальна вартість кредиту 12776,00 грн.
Кредитні кошти в сумі 8000,00 грн. ОСОБА_1 були перераховані на картку № НОМЕР_1 , яку він вказав самостійно, що підтверджується довідкою ТОВ «Елаєнс» від 07.02.2025, так як ТОВ «Елаєнс» з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» уклали договір №37615055-1_21/08/18 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технологічну взаємодію.
Сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання Позичальником в повному обсязі зобов?язань зі сплати процентів згідно п. 1.6 та повернення Кредиту у визначений в п. 1.5 термін (після спливу Строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів (Строк Б, пролонгований строк), а зазначена в п. 1.5 Договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (Строку Б) Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку (п. 1.7. договору).
Відповідно до п. 1.8. сторони домовилися, що строк надання кредиту може бути подовжений та змінена дата повернення кредиту (п. 1.5, або з урахування пролонгації та подовжень згідно п. 1.7, 1.8) у разі виконання певних дій Позичальником, а саме:
1.8.1. Подовження строку надання кредиту після спливу основного строку здійснюється в термін, визначений в п. 1.5 шляхом погашення Позичальником всіх нарахованих процентів протягом Строку А. У такому разі термін надання кредиту вважається подовженим на кількість днів за які погашені нараховані проценти, на умовах, передбачених п. 1.6 Договору, а вказана в п.1.5 Договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів;
1.8.2. Подовження строку надання кредиту протягом пролонгованого (Строку Б) здійснюється шляхом сплати Позичальником суми нарахованих процентів протягом Строку А та ОСОБА_2 такому разі термін надання кредиту вважається подовженим на 30 днів. на умовах, передбачених п. 1.6 Договору, а вказана в п. 1.5 (або з урахуванням пролонгації згідно п. 1.7) Договору дата повернення кредиту подовжується на відповідну кількість днів.
Тип процентної ставки у п. 1.6, 1.7, 1.8: фіксована (п. п. 1.11).
Відповідно до п. 1.12 договору строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов?язань, але не більше 1 (одного) календарного року.
Згідно з п. 1.13. на дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 29653,85%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 12776,00 грн. У випадку настання умов, передбачених у п. 1.7 договору, орієнтовна ефективна річна процентна ставка складатиме 819,43%, орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 18776,00 грн.
Відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконував, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
29.11.2021 ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір №29/11-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» передало (відступило) ТОВ «Вердикт капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» прийняло належні «Бі Ел Джи Мікрофінанс» права вимоги до боржників, в тому числі за договором №8660322.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №29/11-1 від 29.11.2021, за №2519 значиться ОСОБА_1 
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права грошової вимоги за договором №8660322 від 05.11.2021, укладеного між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з додатку №3 до реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Ведикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №8660322 від 05.11.2021 в загальній сумі 18921,75 грн., з яких: 8000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10776,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. заборгованість за пенею; 145,75 грн. за порушення грошового зобов`язання.
Станом на день формування позовної заяви за кредитним договором №8660322 від 05.11.2021 виникла заборгованість, яка становить 18921,75 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 8000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 10776,00 грн., інфляційні збитки 128,00 грн., нараховані 3% річних 17,75 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості сума заборгованості за вказаним вище договором №8660322 від 05.11.2021 становить 18921,75 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 10776,00 грн.; інфляційні збитки 128,00 грн.; нараховані 3% річних 17,75 грн.
Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин першої, другої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі №243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
За змістом частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму кредиту, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має існуючу перед позивачем прострочену заборгованість за кредитним договором №8660322 від 05.11.2021 станом на 08.01.2026, у сумі 18921,75 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 10776,00 грн.; інфляційні збитки 128,00 грн., нараховані 3% річних 17,75 грн. 
З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі визначеному договорами. Вказана обставина відповідачем не заперечувалася.
Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитним договорам наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідач розмір заборгованості не спростував, контр розрахунок заборгованості не надав.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та вказана заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.
Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», копію прайс-листа щодо надання виду послуг разом із одиницею виміру та ціною робіт, копію заявки на надання юридичної допомоги №186 від 01.12.2025, копію витягу з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025.
Відповідно до вимог ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд в залежності від результату розгляду справи зобов`язаний розподілити між сторонами витрати на професійну правничу допомогу.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.
В судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 , просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, вказуючи, що вони є завищеними, дивлячись на складність справи та ціну позову. 
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним і у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Даний спір є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, справа не передбачає необхідності виконання значного обсягу дій та робіт, необхідних для її підготовки та розгляду.
Отже, зважаючи на категорію даної справи, яка є нескладною, враховуючи усталену практику та ініціативу відповідача, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому (з урахуванням розміру задоволених позовних вимог) дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 2000,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926; місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306) заборгованість за договорами №8660322 від 05.11.2021 в розмірі 18921 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот двадцять одна) гривня 75 (сімдесят п`ять) копійок, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 10776,00 грн.; інфляційні збитки 128,00 грн., нараховані 3% річних 17,75 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (код ЄДРПОУ 44276926; місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306) 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.О. Волощук