ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

29 травня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/17777/24
Головуючий у першій інстанції – Логвіна Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/23/26

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.
секретар: Зеляк Ю.Г. 

сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика”
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В. від 26 березня 2025 року, місце ухвалення рішення - м. Чернігів, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просило стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” заборгованість за договором №339850-КС-007 про надання кредиту від 07.09.2022 року, яка становить: 57 005,64 грн., і складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18 000, 00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 36 305,64 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 2 700,00 грн. Також позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування вимог заявленого позову Товариство з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” посилалося на ті обставини, що 07.09.2022 року між ТОВ ”Бізнес Позика” та ОСОБА_1 було укладено договір №339850-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який було підписано у порядку, визначеному статтею 12 Закону України ”Про електронну комерцію”, і відповідно до умов якого, позивач надав позичальнику грошові кошти. А саме, було надано грошові кошти в сумі 18 000,00 грн., строком на 16 тижнів, на умовах сплати за користування кредитом, яка є фіксованою та становить 1,16202002 процентів за кожен день користування кредитом, а позичальник, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит на умовах, встановлених договором та графіком платежів. ТОВ ”Бізнес Позика” 07.09.2022 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №339850-КС-007 про надання кредиту. 07.09.2022 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договіру №339850-КС-007 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. ТОВ ”Бізнес Позика” направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4740 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який відповідачем було введено/відправлено. За доводами позивача, 07.09.2022 року між ТОВ ”Бізнес Позика” та ОСОБА_1 було укладено договір №339850-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України ”Про електронну комерцію”. Позивач зазначав, що він свої зобов`язання за кредитним договором №339850-КС-007 виконав належним чином, шляхом перерахування коштів на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 (номер якої позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням), натомість, відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує. Відповідно до п.2 укладеного договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту, згідно графіку платежів. Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 кредитного договору, є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернуту суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. За доводами позивача, як вбачається з умов кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика”, встановлення комісії за надання кредиту є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. За доводами позивача, заборгованість відповідача за укладеним кредитним договором становить 57 005,64 грн., та складається із: 18 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 36 305,64 грн. - сума заборгованості по процентах, 2 700 грн. - сума заборгованості платежів за комісією. Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості із відповідача на свою користь, а також провести відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 26.03.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” заборгованість у розмірі 37 840 грн. В іншій частині позовних вимог, судом відмовлено. Судом стягнуто із відповідача на користь позивача 1 607 грн. 99 коп., у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ ”Бізнес Позика” просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ ”Бізнес Позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом в розмірі 19 165,64 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, згідно з яким, стягнути з ОСОБА_1 на користь ”Бізнес Позика” грошову суму в розмірі 19 165,64 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом за договором про надання кредиту №339850-КС-007 від 07.09.2022 року; в решті рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 року у справі № 750/17777/24 - залишити без змін, а також провести розподіл судових витрат. Доводи апеляційної скарги ТОВ ”Бізнес Позика” вказують, що рішення суду першої інстанції від 26.03.2025 року, в частині відмови у стягненні заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом в розмірі 19 165,64 грн., ухвалено судом із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, у вказаній частині, не відповідають фактичним обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ТОВ ”Бізнес Позика” зазначає, що відповідно до розділу 2 укладеного між сторонами спору кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 18 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика”. Тип кредиту: кредит; строк, на який надається кредит: 16 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16202002, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Строк дії договору: до 28.12.2022 року. Відповідно до п.3.2.2. укладеного договору визначено: ”Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.” В пункті 3.2.3 Договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за Договором припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Згідно обов`язкового графіку платежів, загальна сума до сплати по кредиту становила б - 37 840,00 грн., з яких по процентам за користування кредитом - 17 140,00 грн., лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів. Однак, як стверджує апелянт, позичальником порушувався обов`язковий графік платежів та не було зроблено жодного платежу на погашення кредиту, що цілком закономірно призвело до загального подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2. За доводами апелянта, згідно графіку, відповідач мав зробити перший плановий платіж 21.09.2022 року, однак, платіж не був зроблений (як і всі наступні), тому з 22.09.2022 року, почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня - 29.09.2022 року, почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (Стандартній) процентній ставці, у відповідності до пункту 3.2.2 Договору. Відповідно, в період з 07.09.2022 року по 28.09.2022 року, включно, проценти нараховувались по Зниженій (пільговій) процентній ставці - 1,16202002%, а у період з 29.09.2022 року по 28.12.2022 року, включно, проценти нараховувались по Стандартній процентній ставці - 2,00000000%, як це було погоджено сторонами заздалегідь при укладенні договору, а не по Збільшеній або по Штрафній ставці, як про те вказав суд. Таким чином, як вказує апелянт, проценти за користування кредитом у загальній сумі 36 305,64 грн. включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,16202002% у сумі 4 601,52 грн. - за період з 07.09.2022 року по 28.09.2022 року (включно), плюс нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000% у сумі 31 704,12 грн. - за період з 29.09.2022 року по 28.12.2022 року (включно). Із викладеного вбачається, як стверджує апелянт, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору №339850-КС-007 повністю відповідає умовам укладеного договору та вимогам законодавства, а саме, статтям: 1048, 1050, 1056-1 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с.155-158), відповідач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” - залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 року - залишити без змін. Також відповідач просить звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що він є малозабезпеченою особою, та покласти витрати по сплаті судового збору на позивача. 

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За даних обставин, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 року переглядається апеляційним судом у оскаржуваній апелянтом - Товариством з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” частині, тобто, в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №339850-КС-007 від 07.09.2022 року, щодо суми заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом за договором №339850-КС-007 від 07.09.2022 року. 

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с.152, 166), сторони даного спору належним чином повідомлені про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 07.09.2022 року між ТОВ ”Бізнес Позика” та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №339850-КС-007, шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України ”Про електронну комерцію” і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ ”Бізнес Позика”, через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця (а.с.20-23).

Відповідно до розділу 2 вищевказаного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 18 000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів.
Строк, на який надається кредит - 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка: в день 1,16202002%, фіксована. 
Укладеним між сторонами договором про надання кредиту визначено, що комісія за надання кредиту становить - 2 700,00 грн.
Строк дії договору: до 28.12.2022 року.
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 37 840,00 грн.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12221,03 процентів.

Сторонами договору в п.3.2.3 укладеного договору про надання кредиту погоджено Графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

До вказаного договору про надання кредиту від 07.09.2022 року позивачем додано: пропозиція (оферта) щодо укладання договору №339850-КС-007 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) (а.с.24-27), прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №339850-КС-007 щодо надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) (а.с.28-31), візуальна форма послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного Договору про надання кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства (а.с.32-33), анкета клієнта на ім`я позичальника ОСОБА_1 (а.с.33,зворот).

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що відповідач умови укладеного із позивачем договору про надання кредиту належним чином не виконував, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача, згідно із проведеним позивачем розрахунком, за хронологічний період: з 07.09.2022 року по 28.12.2022 року, включно, становить - 57 005,64 грн., та складається із наступного: 18 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 36 305, 64 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 700 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Як вбачається із інформації АТ ”Таскомбанк” від 13.12.2024 року, підтверджено факт перерахування 07.09.2022 року о 13:27:00 коштів в сумі 18 000,00 грн. відповідно до Кредитного договору №339850-КС-007 від 07.09.2022 року, на картковий рахунок № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 (а.с.44,зворот). Згідно наданої інформації АТ КБ ”ПриватБанк”, на ім`я ОСОБА_1 була випущена карта № НОМЕР_2 за період з 07.09.2022 року по 28.12.2022 року (а.с.123). Випискою про рух коштів по картці № НОМЕР_2 за період з 07.09.2022 року по 28.12.2022 року підтверджено факт перерахування на зазначений вище картковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 18 000 грн. одним платежем, дата зарахування: 07.09.2022 року (а.с.124-125).

Як вбачається із рішення суду першої інстанції від 26.03.2025 року, частково задовольняючи вимоги заявленого ТОВ ”Бізнес Позика” позову, суд першої інстанції послався на те, що згідно графіку платежів по договору про надання кредиту від 07.09.2022 року №339850-КС-007, орієнтовна загальна вартість наданого на 16 тижнів кредиту, за період з 07.09.2022 року до 28.12.2022 року, становить - 37 840 грн. Дана сума складається із: загального розміру кредиту - 18 000 грн., процентів за користування кредитом - 17 140 грн., комісії за надання кредиту - 2 700 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку за цей самий період - з 07.09.2022 року до 28.12.2022 року, заборгованість нарахована на суму 57 005,64 грн. При цьому, як вказав суд першої інстанції, у розрахунку не вказано, за якою процентною ставкою нараховані проценти на суму 36 305,64 грн., що на 19 165,64 грн. перевищує розмір процентів, погоджений між сторонами за умовами договору. Судом першої інстанції зазначено, що за прострочення позичальником дати сплати чергового платежу, визначеного графіком, кредитор має право нарахувати штраф за кожний випадок такого порушення строку сплати на початок наступного дня, розмір якого встановлений договором (п.4 договору), а не збільшувати розмір процентів. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в сумі 37 840 грн., яка відповідає загальній вартості кредиту, погодженій сторонами за умовами договору.

Доводи апеляційної скарги ТОВ ”Бізнес Позика” вказують, що рішення суду першої інстанції від 26.03.2025 року, в частині відмови у стягненні заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом в розмірі 19 165,64 грн., ухвалено судом із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, у вказаній частині, не відповідають фактичним обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ТОВ ”Бізнес Позика” зазначає, що відповідно до розділу 2 укладеного між сторонами спору кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 18 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика”. Тип кредиту: кредит; строк, на який надається кредит: 16 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16202002, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Строк дії договору: до 28.12.2022 року. Відповідно до п.3.2.2. укладеного договору визначено: ”Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.” В пункті 3.2.3. Договору сторони визначили обов`язковий графік платежів за Договором припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Згідно обов`язкового графіку платежів, загальна сума до сплати по кредиту становила б - 37 840,00 грн., з яких по процентам за користування кредитом - 17 140,00 грн., лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів. Однак, як стверджує апелянт, позичальником порушувався обов`язковий графік платежів та не було зроблено жодного платежу на погашення кредиту, що цілком закономірно призвело до загального подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору у пункті 3.2.2. За доводами апелянта, згідно графіку, відповідач мав зробити перший плановий платіж 21.09.2022 року, однак, платіж не був зроблений (як і всі наступні), тому з 22.09.2022 року, почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня - 29.09.2022 року, почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (Стандартній) процентній ставці, у відповідності до пункту 3.2.2. Договору. Відповідно, в період з 07.09.2022 року по 28.09.2022 року, включно, проценти нараховувались по Зниженій (пільговій) процентній ставці - 1,16202002%, а у період з 29.09.2022 року по 28.12.2022 року, включно, проценти нараховувались по Стандартній процентній ставці - 2,00000000%, як це було погоджено сторонами заздалегідь при укладенні договору, а не по Збільшеній або по Штрафній ставці, як про те вказав суд. Таким чином, як вказує апелянт, проценти за користування кредитом у загальній сумі 36 305,64 грн. включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою 1,16202002% у сумі 4 601,52 грн. - за період з 07.09.2022 року по 28.09.2022 року (включно), плюс нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000% у сумі 31 704,12 грн. - за період з 29.09.2022 року по 28.12.2022 року (включно). Із викладеного вбачається, як стверджує апелянт, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору №339850-КС-007 повністю відповідає умовам укладеного договору та вимогам законодавства, а саме, статтям: 1048, 1050, 1056-1 ЦК України.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

За змістом статей: 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 07.09.2022 року між ТОВ ”Бізнес Позика” та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №339850-КС-007, шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України ”Про електронну комерцію” і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ ”Бізнес Позика”, через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця (а.с.20-23).

Відповідно до розділу 2 вищевказаного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 18 000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів.
Строк, на який надається кредит - 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка: в день 1,16202002%, фіксована. 
Укладеним між сторонами договором про надання кредиту визначено, що комісія за надання кредиту становить - 2 700,00 грн.
Строк дії договору: до 28.12.2022 року.
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 37 840,00 грн.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12221,03 процентів.

Відповідно до п.3.2.2. договору про надання кредиту №339850-КС-007 від 07.09.2022 року, визначено: ”Сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.”

Сторонами договору в п.3.2.3. укладеного договору про надання кредиту було погоджено Графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. В пункті 3.2.3. укладеного договору вказано наступне: ’’Сторони на момент укладення Договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка.’’

З обов`язкового графіку платежів вбачається, що загальна сума до сплати по кредиту становила б 37 840,00 грн., з яких по процентам за користування кредитом - 17 140,00 грн., лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно із графіком платежів. Однак, позичальником порушувався обов`язковий графік платежів та не було зроблено жодного платежу на погашення кредиту, що відповідно, цілком закономірно призвело до загального подорожчання кредиту і збільшення процентної ставки, що чітко і заздалегідь було погоджено сторонами кредитного договору у його пункті 3.2.2.

Згідно графіку платежів, відповідач мав зробити перший плановий платіж 21.09.2022 року, проте, платіж не був зроблений, як і всі наступні. За даних обставин, з 22.09.2022 року почалось прострочення заборгованості за кредитом, а після спливу 7 (семи) днів, починаючи з восьмого дня - 29.09.2022 року почалось нарахування процентів за користування кредитом по збільшеній (Стандартній) процентній ставці, у відповідності до пункту 3.2.2. укладеного між сторонами даного спору договору про надання кредиту. Відповідно, у хронологічний період з 07.09.2022 року по 28.09.2022 року, включно, проценти нараховувались по зниженій (пільговій) процентній ставці - 1,16202002%, а у хронологічний період з 29.09.2022 року по 28.12.2022 року, включно, проценти нараховувались по стандартній процентній ставці - 2,00000000%, як це і було погоджено сторонами заздалегідь при укладенні договору про надання кредиту. 

Таким чином, проценти за користування наданим кредитом у загальній сумі 36 305,64 грн., включають в себе: нараховані за зниженою (пільговою) процентною ставкою - 1,16202002% у сумі 4 601,52 грн., за хронологічний період з 07.09.2022 року по 28.09.2022 року (включно), плюс нараховані за стандартною процентною ставкою - 2,00000000%. у сумі 31 704,12 грн., за хронологічний період з 29.09.2022 року по 28.12.2022 року (включно). 

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за укладеним кредитним договором №339850-КС-007 від 07.09.2022 року, відповідає умовам укладеного між сторонами даного спору договору про надання кредиту №339850-КС-007 від 07.09.2022 року, а також узгоджується із вимогами законодавства, а саме, приписами статей: 1048, 1050, 1056-1 ЦК України. 

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ ”Бізнес Позика” заборгованості за договором про надання кредиту №339850-КС-007 від 07.09.2022 року, в сумі 57 005 грн. 64 коп., яка складається із: 36 305 грн. 64 коп. - сума прострочених платежів по процентах; 18 000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 2 700 грн. - сума прострочених платежів за комісією. 

Приймаючи до уваги вищезазначене, апеляційний суд вважає, що вимоги заявленого позову ТОВ ’’Бізнес Позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - підлягають задоволенню. При цьому, стягненню із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, в рахунок погашення заборгованості за договором про надання кредиту №339850-КС-007 від 07.09.2022 року, підлягає сума 57 005 грн. 64 коп., яка складається із: 36 305 грн. 64 коп. - сума прострочених платежів по процентах; 18 000 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 2 700 грн. - сума прострочених платежів за комісією. 

Як вбачається із матеріалів справи, при поданні даного позову до суду першої інстанції, ТОВ ”Бізнес Позика” було сплачено 2 422 грн. 40 коп. судового збору (а.с.17), при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній цивільній справі, ТОВ ”Бізнес Позика” було сплачено 3 633 грн. 60 коп. судового збору (а.с.145,зворот).

Вимоги позовної заяви та апеляційної скарги ТОВ ”Бізнес Позика” апеляційним судом задоволено у повному обсязі, і за даних обставин, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, сплачений ТОВ ”Бізнес Позика” судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги, підлягає стягненню в повному обсязі із відповідача на користь позивача. 

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” на рішення суду першої інстанції від 26.03.2025 року. При цьому, рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 26.03.2025 року - необхідно змінити, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції: 
”Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” 57 005 (п`ятдесят сім тисяч п`ять) грн. 64 коп., в рахунок погашення заборгованості за договором №339850-КС-007 про надання кредиту від 07.09.2022 року. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.”

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає також 3 633 грн. 60 коп., в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.145,зворот) судових витрат позивача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 26.03.2025 року у даній цивільній справі. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за розгляд даної справи, на підставі статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України ’’Про судовий збір’’, у зв`язку з тим, що він є малозабезпеченою особою, із покладенням судом сплати судового збору на позивача. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне констатувати про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання відповідача ОСОБА_1 . Оскільки дане клопотання ОСОБА_1 вирішувалося б судом, у разі подання ОСОБА_1 позовної заяви або апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 26.03.2025 року у даній цивільній справі, за подання яких Законом передбачено сплату судового збору, але ні позовної заяви, ні апеляційної скарги у даній цивільній справі №750/17777/24, відповідач ОСОБА_1 не подавав. У даній справі при розгляді по суті вимог позову Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Бізнес Позика’’ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та відповідно, вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ’’Бізнес Позика’’ на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 року у справі №750/17777/24, судом, в порядку приписів статті 141 ЦПК України, вирішується питання про відшкодування за рахунок відповідача документально підтверджених понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги. У даній цивільній справі ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача, і за встановлених судом обставин, відсутні правові підстави для звільнення відповідача ОСОБА_1 , як він зазначає, у зв`язку з тим, що він є малозабезпеченою особою, від відшкодування за його рахунок понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору у даній цивільній справі. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про його звільнення від сплати судового збору у даній цивільній справі, із покладенням даних витрат на позивача. 

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, у неоскаржуваній апелянтом частині, тобто, в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №339850-КС-007 від 07.09.2022 року, а саме, в частині стягнення: 18 000 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 2 700 грн. - суми прострочених платежів за комісією, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 року, апеляційним судом не переглядається.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 369, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2025 року, змінити, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:
” Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” 57 005 (п`ятдесят сім тисяч п`ять) грн. 64 коп., в рахунок погашення заборгованості за договором №339850-КС-007 про надання кредиту від 07.09.2022 року. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.”

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ”Бізнес Позика” 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 29.05.2026 року.

Головуючий: Судді: