Справа № 486/1099/25
Провадження № 2-др/486/9/2026

ДОДАТОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі: 
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №486/1099/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.06.2026, позовні вимоги ТОВ «Іннова Нова» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь ТОВ «Іннова Нова» заборгованість за кредитним договором №5485900924 від 21.09.2024 у розмірі 19404,00 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 6600,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 12804 грн.; та судовий збір у розмірі 2071,20 грн.
15.06.2026 ТОВ «Іннова Нова» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки під час постановлення вищевказаного судового рішення, судом не було вирішено вимогу позовної заяви щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 5000 грн.
Ухвалою суду від 16.06.2026 призначено заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду.
22.06.2026 від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення. Із заявленими вимогами не погодився та вважає їх необґрунтованими та неспівмірними зі складністю справи, обсягом фактично виконаних робіт та значенням справи для сторін. Просив зменшити розмір таких витрат до мінімального, розумного та співмірного рівня з урахуванням складності справи, обсягу фактично виконаних робіт і шаблонного характеру спору.
В судове засідання представник ТОВ «Іннова Нова» не з`явився, судом належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, просив суд розглядати справу без його участі.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, судом належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації
У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Отже, якщо одна із заявлених вимог не була вирішена судом, щодо неї може бути ухвалене додаткове рішення лише за умови, що з приводу неї сторони подавали докази і давали пояснення. Тобто якщо вона розглядалася судом під час розгляду справи по суті. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з частиною третьою ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів заяви, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025, заявку №3650802278 від 04.12.2025, платіжну інструкцію №18 від 08.06.2026, відповідно до якого ТОВ «Іннова Нова» сплатило адвокату 5000,00 грн, акт №3650802278 від 11.06.2026 приймання-передачі наданих послуг до договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025, копію ордеру та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно додаткової постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року в справі №923/560/17 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року зі справи N 922/445/19.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв. Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої статті 141 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Суд, виходячи з критеріїв співмірності складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, заперечень відповідача, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 2500,00 грн.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» Карася Сергія Ігоровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (адреса: Київська обл., м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9, ЄДРПОУ:44127243) витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
В іншій частині заяви відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Волощук