Справа № 420/38134/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ТОВ “ДАНН” до Одеської митниці, про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Одеської митниці, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500580/2025/000168/2 від 06.11.2025;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500580/2025/000331 від 06.11.2025.
Одеською митницею заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, яке обґрунтовано тим, що розмір скорегованої митної вартості становить 674 274,55 грн, а обставини по справі потребують надання усних пояснень, бажають брати участь у досліджені доказів, виступити зі вступним словом, ставити питання та надавати відповіді, міркування.
Суд відхиляє заявлене клопотання, оскільки предметом спору у цій справі є митне оформлення товару яке здійснювалось на підставі електронних митних декларацій, письмових документів наданих позивачем до митного органу. В подальшому, контактування позивача з митними органом щодо розмитнення товару, в тому числі прийняття картки відмови, корегування митної вартості відбувалось через електронний кабінет. 
У цій справі, сторони у своїх заявах по суті, а саме - у позовній заяві, відзиві, обґрунтовують свої правові позиції посилаючись на первинні документи які є ідентичними та наявні у обох сторін і які надані суду. Інших письмових доказів вже не може бути надано в силу їх відсутності. Таким чином, кожна зі сторін детально виклала свою правову позицію щодо суті спору, а також по кожному письмовому доказу, що виключає потребу їх дослідження безпосередньо в судовому засіданні. Викладення своєї позиції митним органом письмово у відзиві, не обмежує його можливості викласти її ґрунтовно, а тому проголошення такої ж позиції в судовому засіданні усно зі вступним словом шляхом зчитування відзиву, не є на думку суду переконливим аргументом для слухання справи в судовому засіданні.
Розгляд справи у письмовому провадженні є однією із форм здійснення судочинства і не позбавляє сторони заявляти клопотання по справі у письмовому вигляді, не зменшує обсяг дослідження доказів та не впливає на їх оцінку судом.
Жодних клопотань у цій справі окрім даного, сторонами не заявлено, справа є незначної складності, а тому її розгляд у письмовому провадженні не впливає на доступ до правосуддя та не обмежує права сторін. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 25.09.2024 р. між ТОВ “Данн.” як покупцем та компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) як продавцем укладено договір поставки товару № AUG-00D/12. Для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація щодо товару - двигуни внутрішнього згоряння, одновісні трактори, мотоблок. Від відповідача надійшло повідомлення про витребування додаткових документів на підтвердження складових митної вартості. У відповідь Декларантом надіслано лист разом з яким було надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості та викладено аргументи щодо безпідставності зауважень та вимоги надати додаткові документи. Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, які є протиправними, оскільки надали всі необхідні документи для розмитнення товару за ціною вказаною у декларації. Просять задовольнити позовні вимоги.
Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що під час здійснення митного оформлення за митною декларацією 25UA500580008718U6 від 06.11.2025, позивачем надані документи, зазначені в графі 44 МД. Оскільки в документах містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.
Судом встановлені такі обставини по справі.
25.09.2024 р. між ТОВ «ДАНН.» (надалі за текстом іменується – «Позивач»/ТОВ «Данн.») як покупцем та компанією Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія) як продавцем укладено договір поставки товару №AUG-00D/12. Сторонами було погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації №51075 від 27.10.2025 до Договору.
Позивачем (в особі ТОВ «Технологічна експедиція) було подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 ДЕ 25UA500580008718U6, в якій було визначено для митного оформлення товари № 1-4 загальною вартістю 28164.49дол. США
Разом з митною декларацією Позивачем до митного органу були подані документи (графа 44): 
0271 – пакувальний лист (Packing List) № 266/10/2025 від 27.10.2025; 
0380 – рахунок – фактура (інвойс) (Commercial Invoice) № 266/10/2025 від 27.10.2025; 
0705 – коносамент (Bill of Lading) № BW25070715 від 31.07.2025; 
0730 - автотранспортна накладна (Road consignment note) № 51075 від 03.11.2025; 
0862 - декларація про походження товару (Declaration of origin) - інвойс № 266/10/2025 від 27.10.2025; 
1001 - статус особи, яка подає митну декларацію №2; 
m4100 – договір поставки № AUG-00D/12 від 25.09.2024; 
4103 – специфікація № 51075 від 27.10.2025 до договору поставки №AUG-00D/12 від 25.09.2024; 
m4103 – додаткова угода №1 від 28.11.2024 до договору поставки №AUG-00D/12 від 25.09.2024; 
m4103 – додаткова угода №2 від 12.12.2024 до договору поставки №AUG-00D/12 від 25.09.2024; 
m4103 – додаткова угода №3 від 20.01.2025 до договору поставки №AUG-00D/12 від 25.09.2024; 
m4103 – додаткова угода №4 від 12.03.2025 до договору поставки №AUG-00D/12 від 25.09.2024; 
m4103 – додаткова угода №8 від 04.08.2025 до договору поставки №AUG-00D/12 від 25.09.2024; 
m4207 – договір про надання послуг митного брокера №ТЕ 19042025/1 від 19.04.2025; (m – означає, що договір надавався при першому митному оформленні і не надається кожного разу).
На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, Позивачем були надані прайс 6/н вiд 24.10.2025, експертне дослiдження № 470/25 вiд 04.11.2025, експортна декларацiя №452120250731847639 вiд 31.07.2025 і комерційна пропозиція продавця (підтверджується листом № 51075/1 від 06.11.2025).
На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 25UA500580008718U6 від 06.11.2025 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500580/2025/000168/2 від 06.11.2025, а саме:
«Оцінювана партія товару декларується на підставі посередницького контракту із заявленим продавцем товарів Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія), відправник і виробник CHONGQING ZHANXIONG MACHINE MANUFACTURE CO., LTD (Китай), торговельна марка TATA-AGRO-MOTO.
Згідно п.1.4, п.3.1 та п.3.2 зовнішньоекономічного контракту детальний опис, асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту згідно п.3.1.. Водночас, у специфікації №51075, згідно якої сформована оцінювана партія товарів, - відсутня інформація щодо виробника, торговельної марки, якісних характеристик та артикулів, - що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ в частині подання митному органу об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
У наданому комерційному рахунку №266/10/2025 відсутнє посилання на специфікацію №51075 як невід`ємну частину контракту відповідно до якої сформована партія товарів.
На момент відвантаження товару 31.07.2025 згідно даних коносамента, товар ще не був проданий ТОВ "ДАНН." (інвойс від 27.10.2025 №266/10/2025), що ставить під сумнів достовірність інформації щодо заявленої зовнішньоекономічної операції та даних товаросупровідних документів.
Заявлені комерційні умови поставки DPU Чернівці, що означає доставку товару на місце з розвантаженням.
Водночас, у наданому коносаменті наявні відомості щодо місця видачі SHENZHEN(Китай), але при цьому зазначено маршрут прямування товару CHONGQING (Китай) – Constanta (Румунія), і інформація щодо витрат на перевезення товару з міста SHENZHEN (Китай) до порту CHONGQING (Китай) - відсутня у товаросупровідних документах.
Також, в наданій CMR №51075 наявні відомості про перевантаження товару з морського на автомобільний транспорт української транспортної кампанії, що свідчить про наявність витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи в порту Constanta (Румунія).
Таким чином, заявлені умови поставки документально не підтверджуються поданими до митного оформлення транспортними документами. Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, додаються такі складові митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Наразі, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару.
У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу, за наявності - такі витрати теж додаються до ціни товару (п.7 ч.10 ст.58 МКУ). Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано. 
Таким чином у митного органу виникають сумніви щодо достовірності поданих документів та заявлених декларантом складових митної вартості.»
06.11.2025 р. Відповідачем було винесено картку відмови № UA500580/2025/000331 в митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: Згідно ч.6 ст.54 МКУ та ч.2 ст.58 МКУ заявлену декларантом митну вартість товару митним органом не може бути визнано за ціною угоди внаслідок: виявлених розбіжностей; не надання відповідно п.2 ч.2 ст.52 митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів. 
Згідно ст. 55 МКУ від 13.03.2012р. №4495-VІ винесено рішення про коригування митної вартості від 06.11.2025 №UA500580/2025/000168/2.
Позивач вважає прийняті рішення про коригування митної вартості та картку відмови протиправними, такими, що порушують його права і законні інтереси.
Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.
Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами 4 та 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. 
До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі їх перелік). 
Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
У цій справі при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника, враховуючи витрати на перевезення.
Висновки суду щодо прийнятого рішення відповідача є наступними. 
Щодо відсутності у специфікації №51075, інформації щодо виробника, торговельної марки, якісних характеристик та артикулів, - що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ в частині подання митному органу об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, позивач зазначив, що опис товару, в т. ч. зазначення торговельної марки, виробника, торговельну марку, якісні характеристики, артикули задекларованих товарів № 1-4 митної декларації зазначено продавцем у пакувальному листі, який був наданий декларантом до митної декларації (графа 44 МД № 25UA500580008718U6).
Зазначені позивачем обставини та посилання на документи судом перевірені і встановлено, що вони є обґрунтованими та підтвердженими, оскільки у зазначених документах які є обов`язковими при митному декларуванні наявні відомості про торгівельну марку, виробника товару та модель, що дає підстави для визнання рішення митного органу у цій частині необґрунтованим та неправомірним.
Крім того, подаючи відзив на позовну заяву відповідач виклав не тільки найменування товару зазначеного у декларації, але зазначив також торговельної марку товару та виробника, що суперечить висновкам викладеним у оскаржуваному рішенні.
Таким чином, такий аргумент митниці не може братися до уваги та слугувати підставою для коригування митної вартості товару.
Щодо відсутності у комерційному рахунку №266/10/2025 посилання на специфікацію №51075, позивач зазначив, що законодавством не встановлено вимог до оформлення комерційного рахунку (є документом довільної форми), як і не встановлено вимог, щодо посилання на специфікацію, призначення платежу, а по-друге, у наданому до митного органу інвойсі № 266/10/2025 міститься посилання на номер договору, а саме - №AUG-00D/12 від 25.09.2024.
Суд погоджується з обґрунтуваннями позивача і зазначає, що зазначивши про відсутність посилання у комерційному рахунку №266/10/2025 специфікацію №51075, митним органом не наведено обґрунтування впливу зазначених обставин на визначення митної вартості товару, у зв`язку з чим відповідний аргумент не може бути врахований.
Фактично у відзиві на позовну заяву відповідач викладає інформацію наведену у оскаржуваному рішенні і жодним чином не спростовує аргументи позивача викладені у позовній заяві.
Щодо твердження митного органу про те, що «на момент відвантаження товару 31.07.2025 згідно даних коносамента, товар ще не був проданий ТОВ "ДАНН.", що ставить під сумнів достовірність інформації щодо заявленої зовнішньоекономічної операції та даних товаросупровідних документів», позивач зазначив, що дата коносамента 31.07.2025 фіксує момент фізичного відвантаження товару перевізником, а не момент переходу права власності чи оформлення комерційних документів. Різниця в датах міжфактичним відвантаженням і оформленням інвойсу є звичайною та зумовлена тривалістю логістичного циклу, підготовкою супровідних документів, консолідацією партій і проходженням митних процедур у країні експорту. 
Суд приймає до уваги обґрунтування позивача і зазначає, що дата інвойсу не нівелює чинність договору та не впливає на достовірність митної вартості, якщо документи взаємопов`язані за змістом, кількістю, вартістю та умовами поставки.
Відносно заявлених комерційних умов поставки DPU Чернівці, що означає доставку товару на місце з розвантаженням, позивач зазначив, умови поставки DPU (Delivered at Place Unloaded) Чернівці передбачають, що всі витрати, пов`язані з транспортуванням, фрахтом, перевалкою, навантажувально-розвантажувальними роботами та доставкою товару до місця призначення, несе продавець. Тому покупець (ТОВ «ДАНН.») не зобов`язаний окремо подавати документи щодо внутрішньої ділянки маршруту по території Китаю або вартості перевалки у порту Констанца, оскільки ці складові включені до загальної вартості товару за умовами контракту. Умови DPU охоплюють увесь транспортний ланцюг - від пункту відправлення до кінцевого пункту розвантаження - і не потребують надання розбитої калькуляції проміжних етапів.
Зазначення у коносаменті місця видачі SHENZHEN при маршруті CHONGQING – Constanta не є суперечністю, оскільки SHENZHEN є адміністративним пунктом оформлення документів, а не обов`язково портом завантаження. У міжнародних морських перевезеннях коносаменти часто відображають різні логістичні центри чи агенції експедиторів у межах однієї країни. Крім того, відсутність окремої інформації про ділянку SHENZHEN – NANSHA не означає, що такі перевезення не відбувалися чи не були оплачені - вони входять у вартість основного фрахту, підтверджену документально. Перевантаження товару в порту Constanta з морського на автомобільний транспорт є звичайною частиною комбінованої доставки при умовах DPU і не свідчить про наявність додаткових витрат, які мали би включатися до митної вартості. Витрати на перевалку та подальше транспортування покладаються на продавця і вже враховані у договірній ціні товару, яка заявлена в інвойсі
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що умови поставки DPU Чернівці підтверджені всіма поданими документами: контрактом, інвойсом, коносаментом, CMR і платіжними документами. Всі витрати, що підлягають включенню до митної вартості відповідно до ст. 58 МКУ, вже враховані у ціні товару. Будь-які проміжні етапи маршруту чи внутрішні операції в межах країни відправлення не впливають на достовірність заявленої митної вартості та не є підставою для її коригування.
Зазначивши про сумніви у достовірності заявленої зовнішньоекономічної операції та даних товаросупровідних документів, але здійснивши митне оформлення товару, та не вживаючи при цьому дій щодо усунення таких сумнівів, дії митного органу не є логічними та послідовними. 
Суд зазначає, що за наявності сумнівів у реальності операції, митний орган має повноваження у відповідності до МКУ, щодо огляду товару, перевірки його наявності, кількості, найменування та співставлення з даними викладеними у поданих документах, що не було здійснено за поданою митною декларацією позивача. Відповідно зазначені “сумніви” залишаються лише “сумнівами”, без належного їх підтвердження.
Щодо відсутності документів про витрати на страхування товарів, позивач зазначив, що відповідно до умов поставки DPU (Delivered at Place Unloaded) згідно з Інкотермс 2020: відповідно до статей A5 та B5 Інкотермс DPU, продавець не зобов`язаний укладати договір страхування вантажу, так само як і покупець не має обов`язку забезпечити страхування до моменту отримання товару. Витрати на страхування не входять до складу обов`язкових витрат за цими умовами поставки. В умовах контракту відсутні положення, які зобов`язують продавця або покупця здійснювати страхування вантажу, а отже, витрати на страхування товару до кордону України фактично відсутні
Суд зазначає, що митним органом не наведено обґрунтувань щодо обов`язковості страхування товару за зазначеними умовами поставки, а лише констатується факт ненадання документів про страхування.
Відповідно до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 53 МК України документи щодо страхування надаються до митного органу в разі саме наявності обставин страхування придбаного товару. Вимагання документів щодо страхування забороняється за відсутності такого факту страхування. Оскільки страхування не здійснювалось то відповідно позивач і не надавав такі, що свідчить про протиправність рішення у цій частині.
Щодо відсутності у прайс листі продавця від 24.10.2025 б/н інформації щодо виробника, торговельної марки, якісних характеристик та артикулів, суд зазначає, що законодавством не встановлено конкретних вимог та переліку відомостей (критеріїв), які повинен містити прайс-лист. 
Прайс-лист – це по суті довідник цін (тарифів) на товари або послуги, який адресований невизначеному колу покупців, є документом довільної форми. Окрім того, посилання як на складову та підставу визначення митної вартості товару на підставі прайс-листа виробника товару є безпідставними, оскільки обов`язкове подання такого документу ч. 2 ст. 53 МК України не передбачено. 
Відповідач в оскаржуваному рішенні не посилається на жодну норму законодавства України, міжнародного законодавства, які б зобов`язували сторони договору купівлі-продажу визначати вимоги до прайс-листів, пакувальних листів, калькуляцій, комерційних пропозицій.
Щодо митної декларації країни відправлення від 31.07.2025 №452120250731847639, в якій вказано порт відправлення Nansha New port, відмінний від зазначеного в поданому коносаменті – CHONGQING, що свідчить про наявність перевантажень протягом маршруту прямування до кордону України, а також про наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не були надані до митного оформлення, позивач зазначив наступне. 
Відмінність у зазначенні порту відправлення (Nansha New Port у митній декларації країни експорту та CHONGQING у коносаменті) пояснюється особливостями міжнародної логістики та процедурою оформлення документів у мультимодальних перевезеннях. У практиці зовнішньої торгівлі цілком допустимо, що місце фактичного завантаження контейнера (порт Nansha) і порт відправлення, з якого відправляється судно за основним маршрутом (порт QINGDAO), не збігаються, оскільки вантаж може бути спочатку переміщений внутрішнім морським або залізничним сполученням до головного експортного порту, де здійснюється консолідація контейнерів і подальше морське перевезення до країни призначення. Такі перевезення не вимагають окремих коносаментів для кожної ділянки маршруту, оскільки експедитор або перевізник може оформити єдиний транспортний документ, який охоплює весь ланцюг перевезення. Коносамент QINGDAO – CONSTANTA, поданий до митного оформлення, підтверджує основну частину морського транспортування, яка є релевантною для визначення митної вартості. Водночас інформація про попередню ділянку Nansha – Qingdao носить довідковий характер і не впливає на загальну структуру вартості поставки, оскільки всі витрати на цю частину маршруту включені у фрахт, сплачений продавцем відповідно до умов поставки DPU Чернівці.
Суд погоджується з викладеними обґрунтуваннями і зазначає, що твердження митного органу про невідповідність між даними митної декларації країни відправлення та коносаментом є необґрунтованим і не свідчить про недостовірність заявленої митної вартості чи документів. Зазначення у митній декларації країни експорту іншого порту не є свідченням наявності не поданих до митного оформлення коносаментів або розбіжностей у маршруті транспортування. Це - звичайна логістична практика при внутрішньому переміщенні вантажів у межах Китаю до основного експортного порту. Подані документи (контракт, інвойс, коносамент, CMR) повністю відображають реальний шлях товару до митної території України, забезпечують належне підтвердження ціни угоди та не містять ознак заниження митної вартості.
Щодо відсутності у комерційній пропозиції б/н дати і зазначення умов поставки FOB Китай, суд зазначає, що комерційна пропозиція - це документ довільної форми продавця інформаційного характеру, який не може слугувати підставою для коригування митної вартості та в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товару.
Щодо експертного дослідження від ід 04.11.2025 № 470/25, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника, позивач зазначив, що висновок експертного дослідження проведений відносно товару та документів на нього, який було фактично імпортовано і документи на який надано до митного органу. При цьому, зазначене експертне дослідження було проведено щодо товару торгівельної марки: TATA-AGRO-MOTO та характеристик на аналогічний товар. При цьому в скрінах експертного дослідження зазначено найменування виробника та ідентифікуючі ознаки товару.
Суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 327 МК України у разі необхідності за власним бажанням залучення спеціалістів та експертів може здійснювати декларант (власник товару та/або транспортного засобу).
Як встановлено судом, позивач подав такий висновок за власним бажанням на підтвердження митної вартості товару, але наявність такого висновку не є визначальною при встановленні митної вартості. 
Посилання митного органу про те, що у ньому відсутнє зазначення торговельної марки і у декількох випадках – без зазначення виробника не відповідає дійсності, оскільки така інформація у висновку наявна, а вимога про зазначення цієї інформації не ґрунтується на приписах законодавства і не є безумовною підставою до визнання недостовірними та неправдивими відомостей щодо митної вартості товару пред`явленого до митного оформлення та не може мати наслідком відмову в оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.
Встановлення митним органом різниці в ціні свідчить про наявність підстав до більш детального аналізу комерційних умов зовнішньоекономічної операції, за якою до митного оформлення пред`явлено товари. Виявлена різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю тотожних товарів згідно з інформаційними ресурсами не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що надані разом з митними деклараціями документи у своїй сукупності є достатніми для перевірки митної вартості визначеної відповідно до ціни контракту. 
Наведені у рішеннях митного органу застереження, не є такими, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів за основним методом, оскільки використані декларантом відомості підтверджені документально, визначені кількісно і є достовірні, тобто наявні всі складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. А тому не можуть застосовуватись другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.
Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не навів правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ТОВ “ДАНН.” задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500580/2025/000168/2 від 06.11.2025 та картку відмови в прийняти митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2025/000331 від 06.11.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (ЄДРПОУ 44005631) на користь ТОВ “ДАНН.” (ЄДРПОУ40929000, 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 11) судовий збір у сумі 8091,30 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.