Справа №443/991/26
Провадження №1-кп/443/91/26

ВИРОК
іменем України

22 травня 2026 року        місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів справу на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026141130000303 від 22.04.2026, який надійшов зі Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури 19.05.2026 щодо обвинуваченого 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Гніздичів Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді тракториста-машиніста ТОВ «КПК-Агроінвест», із професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та одну малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку ст. 89 КК України визнається таким, що немає судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

за участю:
прокурора       ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Крім цього, відповідно до статей 50 та 66 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди, та кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Частиною 1 ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» вимагається забезпечення екологічної безпеки людей, раціонального використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище та виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об?єктів.
Екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей (ст. 50 ЗУ «Про ОНПС»).
Статтею 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 № 1264-ХІІ передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.
Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Статтями 167 та 168 Земельного кодексу України визначено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. Ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони.
Визначення поняття «забруднення земель» закріплено в Законі України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року № 963-IV і тлумачиться як накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін. Землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників.
Згідно з пунктом «в» частини 1 статті 211 цього Кодексу громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.
Згідно ст. 13 Закону України «Про управління відходами», відходи збираються, перевозяться та оброблюються залежно від їх виду, складу і властивостей у спосіб, що є безпечним для здоров`я людини та не завдає шкоди навколишньому природному середовищу, у тому числі: не становить загрози забруднення води, атмосферного повітря, ґрунту, для рослин і тварин, не спричиняє негативного впливу (незручностей) через шум і запах; не спричиняє негативного впливу на землі сільськогосподарського призначення, природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні; ст. 15 Закону України «Про управління відходами» згідно якої громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері управління відходами, запобігати забрудненню відходами навколишнього природного середовища; ч. 1 ст. 45 Закону України «Про охорону земель» господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється; ст.46 Закону України «Про охорону земель», яка зобов`язує громадян забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об`єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення; ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», яка зобов`язує громадян здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, забрудненню навколишнього середовища.
ОСОБА_3 , на несформованій земельній ділянці комунальної власності, якій не присвоєно кадастровий номер, що відноситься до земель запасу Гніздичівської селищної ради з цільовим призначенням – землі сільськогосподарського призначення, яка розташована поблизу земельної ділянки за кадастровим номером 4621555300:05:003:0319, орієнтовною площею 0,0015 га, за адресою селище Гніздичів Стрийського району Львівської області, всупереч вимог наведеного вище законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, здійснив забруднення земель речовинами, шкідливими для довкілля, при відсутності для цього правових підстав, за наступних обставин.
Зокрема, ОСОБА_3 , 21.04.2026 взяв у користування у ОСОБА_7 , який є власником трактора марки «МТЗ-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з причепом-цистерною без реєстраційних номерних знаків, вказаний транспортний засіб, не повідомивши при цьому останнього про свої протиправні дії щодо вивезення стічних відходів на земельну ділянку комунальної власності. Цього ж дня, приблизно о 17 год 00 хв (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи систему закачування рідин вказаного причепа, викачав та помістив у металеву цистерну вміст відходів (стічних вод, нечистот) з вигрібної ями. 
Надалі, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на забруднення земель речовинами, шкідливими для довкілля, 21.04.2026 близько 19 год 40 хв, ОСОБА_3 діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, використовуючи вищевказаний трактор марки «МТЗ-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з причепом-цистерною без реєстраційних номерних знаків, вивіз та злив увесь вищезазначений вміст відходів (стічних вод, нечистот) на несформовану земельну ділянку комунальної власності, якій не присвоєно кадастровий номер, що розташована в межах селища Гніздичів поблизу земельної ділянки за кадастровим номером 4621555300:05:003:0319, що відноситься до земель запасу Гніздичівської селищної ради.
Вчинені ОСОБА_3 дії щодо зливу відходів (стічних вод, нечистот) на земельну ділянку комунальної власності призвели до потрапляння в ґрунт компонентів, вміст яких перевищує гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин (амонію, фосфору та хлоридів) та спричинило забруднення вказаної земельної ділянки, зміну її природних властивостей, що створило небезпеку для довкілля.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та дав покази, що 21.04.2026 взяв у користування у ОСОБА_7 , який є власником трактора марки «МТЗ-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з причепом-цистерною без реєстраційних номерних знаків, вказаний транспортний засіб. Цього ж дня, приблизно о 17 год 00 хв, перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи систему закачування рідин вказаного причепа, викачав та помістив у металеву цистерну вміст відходів (стічних вод, нечистот) з вигрібної ями. Надалі, 21.04.2026 близько 19 год 40 хв, використовуючи вищевказаний трактор марки «МТЗ-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі з причепом-цистерною без реєстраційних номерних знаків, вивіз та злив увесь вищезазначений вміст відходів (стічних вод, нечистот) на несформовану земельну ділянку. Просить суд обрати йому наймякше покарання.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Просить суд призначити покарання в межах санкції інкримінованої статті КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник потерпілого Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_9 подав клопотання у якому просить проводити розгляд справи без участі уповноваженого представника потерпілого, враховуючи, що збитки завдані потерпілій стороні відшкодовані у повному обсязі та при призначенні покарання ОСОБА_3 покладається на розгляд суду.

Отримавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Аналізуючи представлені суду докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Таким чином, суд вважає доведеним факт забруднення ОСОБА_3 земель речовинами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та одну малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючий, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання, якими, на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. 
Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді штрафу.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370,371,374, 615 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 239 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2026 у справі №456/2261/26, а саме на трактор колісний марки «МТЗ-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаний причіп-бочкою без реєстраційних номерних знаків із залишками речовини невідомого походження, з специфічним різким запахом: та свідоцтво про реєстрацію машини серій НОМЕР_2 , які були вилучені з місця події, що мала місце 21.04.2026 поблизу вул. Долуди в селищі Гніздичів Стрийського району Львівської області та власником яких є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_2 .

Речові докази: 
трактор колісний марки «МТЗ-50», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп-бочку без реєстраційних номерних знаків із залишками речовини невідомого походження, з специфічним різким запахом, та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 , які згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 22.04.2026, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та зберігаються на майданчику для тимчасово вилучених транспортних засобів ВнП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області за адресою: м. Жидачів, вул. Садова,4 Стрийського району Львівської області, та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 зберігається у матеріалах кримінального провадження – передати ОСОБА_7 за належністю.

Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні.
Запобіжний захід, щодо ОСОБА_3  не обирався. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1