ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6939/25
09 червня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що син позивача перебував у лавах Збройних Сил України та загинув у ході виконання бойового завдання під час захисту України від збройної агресії російської федерації.
ОСОБА_1 звернулася із клопотанням до Міністерства оборони України, в якому просила невідкладно передати у Комісію з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги Пам`яті відомості щодо солдата військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , отримані Управлінням гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України від Кадрового Центру Збройних Сил України, для вирішення Комісією з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги Пам`яті питання щодо внесення імені її сина, солдата військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 до Книги Пам`яті Збройних Сил України.
Однак, на порушення вимог норми ч.3 ст 7 Закону України " Про звернення громадян" Управління гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України не переслало за належністю у 5-денний термін у Комісію з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги Пам`яті клопотання позивача разом з відомостями щодо його сина, солдата військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , отриманими Управлінням гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України від Кадрового Центру Збройних Сил України, для вирішення Комісією з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги Пам`яті питання щодо внесення імені її сина, солдата військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 до Книги Пам`яті Збройних Сил України.
Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернулася із даним позовом в суд.
Ухвалою суду від 10.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.
30.12.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками із змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що 04 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, у якому позивач просить суд: визнати неправомірною відмову в наданні інформації ОСОБА_1 на запит від 06 листопада 2025 року; зобов`язати Міністерство оборони України надати відповідь по суті на кожен із чотирьох пунктів її запиту від 06 листопада 2025 року. 
Єдиною правовою підставою позову є, начебто, надання Міноборони відповіді Позивачу не по суті запиту, що відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України “Про доступ до публічної інформації” вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Позовна заява є необґрунтованою, оскільки відповідь запитувачу інформації була надана встановленим порядком. 
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в справі № 335/11624/19 (Постанова КАС у складі ВС від 21 квітня 2021 року) дійшов до висновку, що порушення права позивача на отримання інформації відповідно до частини другої статті 22 Закону (відповідь не по суті запиту як неправомірна відмова в наданні інформації) має місце коли розпорядник інформації надає запитувачу, зокрема, формальну відписку (пп. 42-23 постанови суду). 
Разом з тим, відповідь Управління гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України № 220/22/3 від 26.11.2025 (копія якої прикладена до позовної заяви) не може вважатись формальною відпискою, так як містить структуровані та чіткі відповіді на кожне із чотирьох питань заявника. 
У п. 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 10 “Про практику застосування адміністративними судами Документ сформований в системі «Електронний суд» 30.12.2025 законодавства про доступ до публічної інформації” зазначено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Відтак, Міноборони в межах наданих Законом повноважень та у встановленому Законом порядку надало заявнику повну та усю наявну в розпорядженні Міноборони інформацію, яка була предметом запиту Позивача на отримання публічної інформації від 6 листопада 2025 року. 
В будь-якому разі, незгода Позивача із змістом наданої інформації не може вважатись протиправною відмовою у наданні Міноборони публічної інформації, відтак, позовна заява є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню (арк. справи 17-19).
У відповіді на відзив представником позивача викладені доводи, які за своєю суттю аналогічні мотивам, викладеним у позовній заяві.
Ухвалою суду від 09.02.2026 продовжено строк розгляду справи на 2 місяці.
Ухвалою суду від 09.02.2026 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 11.03.2026 о 11:00 год.
Ухвалою суду від 11.03.2026 відкладено розгляд справи на 16.04.2026 о 10:00 год, доручено Тернопільському окружному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції та продовжено строк розгляду справи на 2 місяці.
Ухвалою суду від 16.04.2026 відкладено розгляд справи на 06.05.2026 о 11:30 год. та доручено Тернопільському окружному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 
Ухвалою суду від 06.05.2026 відкладено розгляд справи на 09.06.2026 о 11:30 год, доручено Тернопільському окружному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції та продовжено строк розгляду справи на 2 місяці.
Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити повністю.
Представник відповідача Міністерства оборони України в судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, просив у його задоволенні відмовити повністю.
В судовому засіданні за спільною згодою сторін судом здійснено перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.
З матеріалів справи слідує, що син позивача, ОСОБА_2 вірний військовій Присязі, приймаючи участь у заходах із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, виявивши стійкість та мужність, ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом територіальної цілісності та суверенітету України в районі населеного пункту Краснопілля Краматорського району Донецької області.
А тому були усі правові підстави для того, щоби ім`я сина позивача, солдата військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , було внесено до Книги Пам`яті, а також для вміщення прізвища та ініціалів загиблого сина, ОСОБА_2 , на стіні у Залі Пам`яті Меморіального комплексу Збройних Сил України.
Рішенням міської ради синові позивача, ОСОБА_2 , було присвоєно звання "Почесний громадянин міста Тернополя" Посмертно син, ОСОБА_2 , був нагороджений нагрудним знаком " НОМЕР_2 Окрема бригада ТРО", а також медаллю 113 ОБрТРО. Солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрілець 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , з військовим почестями похований у меморіальному комплексі " ІНФОРМАЦІЯ_3 " Микулинецького кладовища міста Тернополя. А тому були усі правові підстави для того, щоб ім`я її сина, солдата « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрілець 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , було внесено до Книги Пам`яті, а також для вміщення прізвища та ініціалів загиблого сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на стіні у Залі Пам`яті. 
Позивач звернулась із запитом в Міністерство оборони України, в якому просила надати інформацію наступного змісту: 
1. Коли ( число, місяць, рік ) була утворена Комісія з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті. 
2. У який спосіб була утворена Комісія з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті (на підставі наказу, розпорядження, вказівки, в інший спосіб).
3. Який склад Комісії з внесення відомостей загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті за станом на 06 листопада 2025 року.
4. За якою юридичною адресою працює Комісії з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті та контактні дані даної Комісії. 
У відповідь позивач отримала листа з управління гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України за №220/22/3 від 26.11.2025, з якого вбачається, що по жодному пункту запиту вона не отримала відповіді по суті запиту.
Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, позивач звернулася із даним позовом в суд.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Так, згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI (надалі, Закон № 2939-VI), публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. 
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію. 
Згідно із статтею 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації. 
Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання. 
Відповідно до п. 6 частини першої ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію. 
У розумінні частин першої та другої ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. 
Відповідно до частин четвертої, п`ятої ст. 19 Закону № 2939-VI письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Згідно з частиною першою ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. 
Згідно з частинами першою та другою ст. 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. 
Крім цього, з метою впорядкування доступу до публічної інформації в апараті Міністерства оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, інших органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях (далі - органи військового управління), встановлення системи функціонування та ведення обліку публічної інформації, реєстрації запитів, їх опрацювання, систематизації, організації взаємодії, контролю за їх розглядом та підготовки звітів щодо їх опрацювання, розроблена Інструкція із забезпечення доступу до публічної інформації в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затверджена Наказ Міністерства оборони України 13.06.2017 № 319. 
У відповідності до пункту 1 Розділу ІУ вказаної Інструкції, керівники уповноважених структурних підрозділів Міноборони, органів військового управління при отриманні запитів зобов`язані визначити осіб, відповідальних за надання публічної інформації, розпорядником якої вони є, та забезпечити контроль за їх опрацюванням. 
Повноваження Міноборони визначені Положенням про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 № 730). 
Відповідно до цього Положення, Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. 
Як видно з матеріалів справи, позивач звернулась із запитом в Міністерство оборони України, в якому просила надати інформацію наступного змісту: 
1. Коли (число, місяць, рік) була утворена Комісія з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті. 
2. У який спосіб була утворена Комісія з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті (на підставі наказу, розпорядження, вказівки, в інший спосіб).
3. Який склад Комісії з внесення відомостей загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті за станом на 06 листопада 2025 року.
4. За якою юридичною адресою працює Комісії з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті та контактні дані даної Комісії. 
У відповідь позивач отримала листа з управління гуманітарного забезпечення Міністерства оборони України за №220/22/3 від 26.11.2025, з якого вбачається, що по жодному пункту запиту вона не отримала відповіді по суті запиту.
Згідно з підпунктом 86 пункту 4 цього Положення, Міноборони здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Міноборони, Збройних Сил, підприємств, установ і організацій, які належать до сфери управління Міноборони, а також стосовно актів, які ними видаються, забезпечує в установленому порядку доступ до публічної інформації, розпорядником якої є Міноборони. 
Наказом Міністерства оборони України №86 від 04.03.2019 «Питання вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки», який зареєстровано у Міністерстві юстиції за №312/33283, у відповідності до Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, затвердженого Законом України №550-XIV від 24.03.1999, Стройового статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №549-XIV від 24.03.1999, з метою організації проведення заходів із вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, затверджено:
Порядок щоденного проведення заходів щодо вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки;
Положення про Книгу пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки;
Порядок інформаційного супроводження щоденного проведення заходів щодо вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки.
Розподіл представництва керівництва Міністерства оборони України у щоденних заходах щодо вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки.
Так, згідно Порядку щоденного проведення заходів щодо вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, заходи щодо вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки (далі - Заходи) проводяться щодня в ранковий час о 08:55 у Меморіальному комплексі, розташованому на території військового містечка № НОМЕР_1 (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6).
До складу Меморіального комплексу входять:
мала архітектурна форма «Експозиція книги пам`яті загиблим військовослужбовцям Збройних Сил України під час проведення антитерористичної операції» (далі - Зала пам`яті);
мала архітектурна форма «Пам`ятний знак загиблим воїнам Збройних Сил України» (далі - Пам`ятний знак);
плац для проведення урочистих церемоніальних заходів.
У Залі пам`яті зберігається виставлена для експонування Книга пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки.
На Пам`ятному знакові встановлено дзвін пам`яті.
До проведення Заходів залучаються: керівництво Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України; особовий склад Роти Почесної варти Міністерства оборони України (далі - Почесна варта); черговий сигналіст та барабанщик від оркестру Почесної варти; особовий склад структурних підрозділів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, підпорядкованих їм органів військового управління, а також вищих військових навчальних закладів, навчальних підрозділів закладів вищої освіти, Київського військового ліцею імені Івана Богуна (далі - військові навчальні заклади) та військових частин гарнізону міста Київ; представники військових засобів масової інформації; члени сімей загиблих військовослужбовців та відвідувачі.
До проведення Заходів у святкові дні, під час відзначення державних свят та урочистих подій може залучатися хор Ансамблю пісні і танцю Збройних Сил України для виконання «Молитви за Україну» (Духовного Гімну України) та священнослужителі (військові капелани) для проведення молитовного заходу.
Щодня, за 30 хвилин до початку Заходів до Меморіального комплексу прибувають: підрозділ Почесної варти; 2 розвідних та 4 чатових від Почесної варти; черговий сигналіст та барабанщик від оркестру Почесної варти; черговий Зали пам`яті від Національного військово-історичного музею України; представник Комендатури Міністерства оборони України; особовий склад структурних підрозділів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, підпорядкованих їм органів військового управління, а також військових навчальних закладів та військових частин гарнізону міста Київ відповідно до затверджених в установленому порядку календарних розподілів участі (планів-графіків участі); керівництво Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до затвердженого в установленому порядку розподілу представництва.
За 5 хвилин до початку Заходів усі посадові особи, які беруть у них участь, займають визначені місця згідно зі Схемою щоденного проведення заходів щодо вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки.
Вказаним Порядком також передбачено, що вхід відвідувачів до Зали пам`яті дозволено щодня з боку проспекту Повітрофлотський з 08:40 до 18:00. Допуск відвідувачів до Пам`ятного знака здійснюється щодня з 08:40 до 09:30 для участі у Заходах.
Також, зазначеним Наказом Міністерства оборони України №86 від 04.03.2019 затверджено Положення про Книгу пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки.
Так, Книга пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки (далі - Книга пам`яті), видається у Міністерстві оборони України з метою увічнення пам`яті загиблих військовослужбовців Збройних Сил України.
Книга пам`яті, як символ честі і гідності Збройних Сил України, виготовляється в одному примірнику і є відкритим книжковим виданням. Внесення до Книги пам`яті відомостей про загиблих військовослужбовців є публічним визнанням їх подвигів та героїчних вчинків.
Книга пам`яті оновлюється та доповнюється за потреби один раз на рік до 01 вересня (пункт 1 Положення).
До Книги пам`яті заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, військове звання військовослужбовців, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, а також найменування підрозділів (частин, установ), у яких вони проходили військову службу, дата та обставини їх загибелі.
До Книги пам`яті заносяться дані про військовослужбовців, які:
загинули внаслідок безпосереднього зіткнення з противником (уражені зброєю противника);
померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби в районі бойових дій, у тому числі й тих, які померли, перебуваючи в полоні або в заручниках, а також будучи інтернованими в нейтральних державах.
Занесення до Книги пам`яті здійснюється на підставі відомостей Генерального штабу Збройних Сил України про загиблих військовослужбовців, які щороку до 05 серпня подаються до структурного підрозділу апарату Міністерства оборони України, призначеного для реалізації державної гуманітарної та соціальної політики в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.
Прізвища та ініціали загиблих військовослужбовців, чиї імена занесено (прийнято рішення про занесення) до Книги пам`яті, розміщуються також у вигляді табличок на стінах у Залі пам`яті. Оновлення таких табличок за потреби відбувається щотижня на підставі відомостей Генерального штабу Збройних Сил України про загиблих військовослужбовців, які подаються на наступний після загибелі військовослужбовця день (пункт 2 Положення).
Книга пам`яті виставляється для загального доступу та зберігається у Залі пам`яті (пункт 3 Положення).
Опис Книги пам`яті, порядок її ведення, оновлення та виготовлення визначаються наказом директора Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України (пункт 4 Положення).
На виконання пункту 4 Положення про Книгу пам`яті, наказом директора Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України №11 від 27.05.2019 затверджено Опис, порядок ведення, оновлення та виготовлення Книги пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки (далі Опис).
У розділі ІІІ Опису вказано, зокрема, що внесення відомостей до Книги пам`яті здійснюється після розгляду їх Комісією з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті, яку очолює заступник директора - начальник відділу гуманітарної політики Департаменту військової освіти, науки, соціальної та гуманітарної політики Міністерства оборони України. Визначено, що до Книги пам`яті заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, військове звання військовослужбовців, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, а також найменування підрозділів (частин, установ), у яких вони проходили військову службу, дата та обставини їх загибелі.
До Книги пам`яті заносяться дані про військовослужбовців, які під час проходження військової служби у Збройних Силах України:
загинули внаслідок безпосереднього зіткнення з противником (уражені зброєю противника);
померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби в районі бойових дій, у тому числі й тих, які померли, перебуваючи в полоні або в заручниках, а також будучи інтернованими у нейтральних державах.
При цьому, до Книги пам`яті не заносяться імена військовослужбовців Збройних Сил України які:
загинули поза районом ведення бойових дій, а також померли від захворювання та з інших причин, не пов`язаних з участю в бойових діях;
покінчили життя самогубством;
загинули (померли) від необережного поводження зі зброєю, через порушення заходів безпеки, внаслідок позастатутних відносин та інших протиправних дій, в аваріях, катастрофах та інших випадках, не пов`язаних з виконанням завдань командування і бойових завдань;
загинули (померли) після демобілізації (звільнення з військової служби у Збройних Силах України.
Так, з матеріалів справи слідує, що син позивача, ОСОБА_2 вірний військовій Присязі, приймаючи участь у заходах із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, виявивши стійкість та мужність, ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом територіальної цілісності та суверенітету України в районі населеного пункту Краснопілля Краматорського району Донецької області.
Таким чином, зважаючи на вимоги Положення про Книгу пам`яті, вимоги встановленого Опису, у Міністерства оборони України наявні правові підстави для внесення імені загиблого сина позивача до Книги Пам`яті, а також для його вміщення на стіні у Залі Пам`яті.
Як було зазначено вище, Порядок щоденного проведення заходів щодо вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, передбачає здійснення заходів щодо вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки проводяться щодня в ранковий час о 08:55 у Меморіальному комплексі, розташованому на території військового містечка, виконання таких заходів передбачає залучення великої кількості осіб, в тому числі особового складу структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, підпорядкованих їм органів військового управління, а також вищих військових навчальних закладів, навчальних підрозділів закладів вищої освіти, Київського військового ліцею імені Івана Богуна, Почесної варти, представників військових засобів масової інформації; членів сімей загиблих військовослужбовців та відвідувачі.
Поряд з цим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12.05.2015, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан. Вказаний Указ Президента України затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022. В подальшому, відповідними Законами України «Про затвердження Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і діє дотепер.
Генеральний штаб Збройних Сил України, листом №300/1/C/9257 від 21.02.2024 повідомив заступника Міністра оборони України про те, що ним розглянуто питання щодо відновлення функціонування Меморіального комплексу «Зала пам`яті» та проінформовано, що ритуал зі вшанування пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України після 24.02.2024 не проводився. Станом на 24.02.2022 на пілонах Меморіалу позначені лише імена військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули під час проведення антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил, у період з 18.03.2014 по 24.02.2022. Разом з тим, обмежений доступ на територію військового містечка №64 з урахуванням загрози ракетних та повітряних ударів унеможливлює поновлення відвідування Меморіалу громадянами. Враховуючи вищезазначене, відновлення функціонування Меморіалу на цей час вважається недоцільним.
Згідно статті 20 Закону України «Про інформацію», за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про інформацію», до інформації з обмеженим доступом належить, зокрема, таємна та службова інформація.
При цьому, статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
В свою чергу, Наказом Міністерства оборони України №605 від 17.10.2023, у відповідності до Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію» №736 від 19.10.2016, затверджено Перелік відомостей Міністерства оборони України, які містять службову інформацію (ПСІ-2023).
Згідно пунктів 9.14 та 9.15 Переліку відомостей Міністерства оборони України, які містять службову інформацію, до них віднесено, серед іншого, узагальнені відомості про військовослужбовців, державних службовців та працівників Збройних Сил України, які загинули, зникли безвісти (потрапили в полон) під час дії правового режиму воєнного стану і ведення бойових дій, а також відомості та анонси про проведення заходів культурологічної роботи та концертної діяльності із зазначенням дати, часу та місця їх проведення під час правового режиму воєнного стану, ведення бойових дій та в особливий період.
З наведеного слідує, що інформація про військовослужбовців, державних службовців та працівників Збройних Сил України, які загинули, зникли безвісти (потрапили в полон) під час дії правового режиму воєнного стану і ведення бойових дій, а також відомості та анонси про проведення заходів культурологічної роботи та концертної діяльності із зазначенням дати, часу та місця їх проведення під час правового режиму воєнного стану, ведення бойових дій та в особливий період, - віднесена у передбачений законом спосіб до інформації з обмеженим доступом, оскільки така є службовою.
Наведене дає суду підстави для висновку про те, що в умовах дії на всій території України воєнного стану, необхідно дотримуватись режиму обмеження доступу до службової інформації, зокрема, тієї що стосується військовослужбовців, державних службовців та працівників Збройних Сил України, які загинули, зникли безвісти (потрапили в полон) під час дії правового режиму воєнного стану і ведення бойових дій.
Однак, абзацом 1 пункту 2 Положення про Книгу пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, ведення Книги Пам`яті передбачено, зокрема, внесення до Книги Пам`яті прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, військового звання військовослужбовців, які загинули, а також найменування підрозділів (частин, установ), у яких вони проходили військову службу, дата та обставини їх загибелі. При цьому, пунктом 2 вказаного Положення визначено, що занесення до Книги пам`яті здійснюється на підставі відомостей Генерального штабу Збройних Сил України про загиблих військовослужбовців, які щороку до 05 серпня подаються до структурного підрозділу апарату Міністерства оборони України, призначеного для реалізації державної гуманітарної та соціальної політики в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.
Згідно розділу ІІІ Опису, порядку ведення, оновлення та виготовлення Книги пам`яті військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, - до Книги пам`яті заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, військове звання військовослужбовців, які загинули за свободу, незалежність і територіальну цілісність України та під час проведення міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки, а також найменування підрозділів (частин, установ), у яких вони проходили військову службу, дата та обставини їх загибелі.
Поряд з цим, на переконання суду, слід визнати неправомірною відмову в наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 06 листопада 2025 року та зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути запит позивача, в якому просила надати інформацію наступного змісту: 
1. Коли (число, місяць, рік) була утворена Комісія з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті. 
2. У який спосіб була утворена Комісія з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті (на підставі наказу, розпорядження, вказівки, в інший спосіб).
3. Який склад Комісії з внесення відомостей загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті за станом на 06 листопада 2025 року.
4. За якою юридичною адресою працює Комісії з внесення відомостей про загиблих військовослужбовців до Книги пам`яті та контактні дані даної Комісії.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом статті 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати неправомірною відмову в наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 06 листопада 2025 року.
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 06 листопада 2025 року по суті і надати відповідь. 
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 09 червня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ); 
відповідач:
- Міністерство оборони України (місцезнаходження/місце проживання: просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049 код ЄДРПОУ/РНОКПП 00034022). 

Головуючий суддя Подлісна І.М.