Дата документу 21.05.2026	Справа № 554/8619/25	
 	Провадження № 2/554/1180/2026	

РІШЕННЯ
Іменем України

21 травня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:
головуючого судді - Гольник Л.В.,
за участю секретаря - Фесенко К.О.,
представника позивача за первісним позовом - представника відповідача за зустрічним позовом - Калафути Д.В.,
позивача за первісним позовом-відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,
представника відповідача за первісним позовом - представника позивача за зустрічним позовом - Оніпка Є.А.,
відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення порядку спілкування з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Калафутою Д.В., до ОСОБА_2 , визначивши третьою особою Службу у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради, в якому позивач просила скасувати прийняте рішення від 13.05.2025 Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради щодо заяви ОСОБА_2 та визначити інший порядок спілкування батька з дитиною. У жовтні 2025 року позивач подала уточнену позовну заяву.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.04.2021 між сторонами зареєстровано шлюб, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вважає прийняте рішення Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради від 13.05.2025 щодо заяви ОСОБА_2 таким, що підлягає скасування, оскільки вказане рішення ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин, які мають істотне значення для забезпечення найкращих інтересів дитини.
Органом опіки та піклування не враховано комплекс факторів, які прямо впливають на можливість реалізації визначеного ним порядку спілкування та на безпеку дитини, а саме: психофізичний стан батька, який має інвалідність ІІ групи, потребує постійного лікування та перебуває у нестабільному емоційному стані, що підтверджується медичними документами; режим дня та навчально-виховний графік дитини, зокрема, те, що батько має право зустрічатися із сином «перша та третя або друга та четверта середа місяця з 10:00 до 20:00». Дана частина рішення прямо порушує інтереси дитини, оскільки середа є днем відвідування дитячого садочку, а в подальшому шкільним робочим днем із зайнятістю дитини у творчих і спортивних гуртках. 
Відповідач, ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю ІІ групи, що виникла внаслідок черепно-мозкової травми.Під час спільного проживання відповідач неодноразово виявляв ознаки агресивної, деструктивної поведінки: часто втрачав самоконтроль, підвищував голос, погрожував, кидав предмети, проявляв агресію як до дружини, так і до малолітньої дитини, під час плачу сина або небажання виконувати вказівки - розкидав іграшки, сварив дитину, реагував криками та емоційними вибухами.
Позивач ОСОБА_1 заперечує проти будь-якого спілкування батька з сином без присутності матері, побоюючись, що у разі емоційного напруження або засмучення дитини відповідач може втратити контроль над своїми діями, що становитиме ризик для безпеки та психічного стану дитини. Вважає, що будь-яке рішення про визначення порядку спілкування батька з дитиною без присутності матері є неприйнятним, оскільки суперечить принципу найкращих інтересів дитини, порушує її право на безпечне середовище, стабільність та психологічний комфорт.
На даний час малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , де створено належні побутові, соціальні та психологічні умови для його виховання і розвитку.
Виконання оскаржуваного рішення органу опіки і піклування належним чином є фактично неможливим, оскільки воно не відповідає дійсному місцю проживання дитини, порушує її стабільний режим, соціальне середовище та звичний спосіб життя.
Отже, позивач просить:
1. Скасувати рішення Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 13.05.2025 року щодо заяви ОСОБА_2 , яким визначено порядок спілкування батька з малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таке, що порушує права та законні інтереси дитини і матері.
2. Затвердити новий, безпечний та реалістичний порядок спілкування батька ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_2 , за участю матері або іншої довіреної особи, у присутності представника органу опіки та піклування, з урахуванням психологічного стану дитини, фізичних обмежень батька та наявних доказів його неконтрольованої поведінки, а саме:
- ОСОБА_2 може зустрічатися та спілкуватися з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на тиждень, щонеділі з 09:00 год. до 19:00 год, виключно в присутності матері ОСОБА_1 або будь-яких третіх осіб зі сторони матері (бабусі ОСОБА_3 ). 
Дана зустріч може відбуватися тільки у разі виконання усіх умов, які наведені нижче, а саме:
- було завчасно попереджено ОСОБА_1 , уточнено обставини та підтверджена дана зустріч;
- погодні умови відповідають задовільному стану;
- зустрічі можуть відбуватися виключно в присутності матері ОСОБА_1 або будь-яких третіх осіб зі сторони матері (бабусі ОСОБА_3 );
- стан здоров`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є задовільним та такими, що дозволяє дану зустріч;
- дитиною не було відмовлено самостійно в такій зустрічі;
- якщо участь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах не припадає на день зустрічі;
3. усі свята ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має проводити разом з мамою. Відповідно, у разі якщо свято припадає на неділю, ОСОБА_1 залишає за собою право вирішувати разом із сином чи відбудеться дана зустріч;
4. у разі невиконання умов передбачених п. 2, дана зустріч може бути проведено у режимі відеодзвінка;
5. згідно ч. 5 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк до одного місяця та більше. ОСОБА_2 зобов`язаний повідомляти ОСОБА_1 про виїзд сина під час зустрічі з батьком за межі м. Полтави завчасно.
Отже, вказані обставини стали підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав. 

Рух справи.
16.06.2025 року ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення та визначення іншого порядку виховання дитини.
10.09.2025 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків призначено підготовче судове засідання.
08.10.2025 року у підготовчому судовому засіданні ухвалено про визнання явки представника ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_1 обов`язковою, зобов`язано позивача надати суду документи щодо фактичного місця проживання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05.11.2025 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача залучено у справі як співвідповідача - Службу у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, виключивши вказану юридичну особу зі складу третіх осіб. Залучено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтаві ради про скасування рішення та визначення іншого порядку спілкування з дитиною як третю особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації.
Ухвалою суду від 05.11.2025 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтаві ради, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про скасування рішення та визначення порядку спілкування з дитиною та об`єднано в одне провадження. Залучено у справі за зустрічним позовом як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Службу у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації. Виключено зі складу третіх осіб у справі за зустрічним позовом Службу у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтаві ради.
Також ухвалою суду від 05.11.2025 року витребувано докази, а саме зобов`язано Службу у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації надати суду висновок щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, зокрема встановлення графіку спілкування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші матеріали, що стосуються умов проживання, виховання та розвитку малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою суду від 16.12.2025 року визнано явку представника третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації обов`язковою та зобов`язано третю особу Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.
11.03.2026 закрито підготовче провадження у справі.
16.04.2026 суд прийняв відмову позивача за первісним позовом ОСОБА_1 від позовних вимог до Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтаві ради про скасування рішення та закрив провадження в частині позовних вимог у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтаві ради, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації в частині позовних вимог до Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Полтаві ради про скасування рішення.

Позиції сторін.
23.09.2025 року до суду надійшла зустрічна позовна заява за позовом ОСОБА_2 , в якому позивач просить суд у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовити та визначити спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, встановивши наступний порядок побачень батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- ОСОБА_2 має право зустрічатися та спілкуватися з сином ОСОБА_2 , 2021 р.н., один раз на тиждень кожної суботи з 09:00 год. по 20:00 год., без присутності матері або будь яких третіх осіб зі сторони матері, з правом самостійного вибору батьком місць для прогулянок та відпочинку з дитиною в межах м.Києва або іншого міста, де фактично буде перебувати дитина.
- ОСОБА_2 має право вільно спілкуватися з сином ОСОБА_2 , 2021 р.н., засобами телефонного зв`язку чи будь-якими месенжерами кожного дня, але не більше 2 годин на день, при цьому матері ОСОБА_1 забороняється чинити перешкоди ОСОБА_2 в такому спілкуванні.
- Зобов`язати матір повідомляти батька про термін від`їзду та місце перебування сина ОСОБА_2 2021 р.н., за межі м. Полтави чи м.Києва, у разі якщо перебування буде становити більше ніж 1 день, шляхом письмового повідомлення не пізніше ніж за 5 днів перед від`їздом.
- Надати ОСОБА_2 право в літній період (з липня по серпень) виїжджати з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відпочинок в межах України або за межі України строком до 3 тижнів без присутності матері дитини та будь-яких третіх осіб зі сторони матері дитини.
ОСОБА_2 категорично не погоджується з позовною вимогою позивачки в тому вигляді, в якому вона була подана, зазначає, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у первісному позові, та документи, якими вона обґрунтовує свою позицію, не відповідають дійсності.
Весь період шлюбу з моменту народження сина він постійно займався його вихованням та утриманням. ОСОБА_5 питаннями щодо відвідування гуртків, занять спортом тощо займався в основному він, возив сина на автомобілі на всі необхідні зайняття.
Після фактичного припинення шлюбних відносин, ОСОБА_1 всіляко перешкоджає батькові бачитися з дитиною, вона забрала сина з усіх гуртків та занять спортом. Фактично на даний момент позивачка, будучи дійсним працівником поліції, постійно зайнята на роботі, а доглядом за дитиною зайнята виключно бабуся, яка не в змозі водити дитину по всіх гуртках як було раніше.
В провадженні Шевченківського районного суду м.Полтави наявні судові справи: № 554/13916/24 - щодо розірвання шлюбу між сторонами та визначення місця проживання дитини та №554/13903/24 - щодо поділу спільного майна подружжя.
Батько на даний момент позбавлений можливості піклуватися про сина та бачити його. Позивач, будучи інвалідом 2 групи (довічно) може приділяти максимальну кількість часу дитині, гуляючи з сином, забезпечуючи відвідування дитиною необхідних розвиваючих гуртків, басейну, тощо.
На момент звернення з даним позовом ОСОБА_2 вже більше 5 місяців не бачився з сином так як ОСОБА_1 ігнорує права батька.
ОСОБА_2 неодноразово намагався вирішити питання побачень з дитиною мирним шляхом, але безуспішно. А тому ОСОБА_2 був змушений звернутися до Служби у справах дітей Шевченківської районної у м.Полтаві ради.
З метою дотримання прав батька на спілкування з сином, рішенням виконавчого комітету Шевченківської у м.Полтаві ради від 13.05.2025 року було встановлено дні та години побачення батька з дитиною. Разом з цим, ОСОБА_1 ухилялась від виконання вказаного рішення, не надаючи батькові можливості бачитися з дитиною.
Із-за таких дій відповідачки, ОСОБА_2 щоразу був змушений викликати поліцію та подавати заяву про факт невиконання ОСОБА_1 її обов`язку щодо надання дитини для побачення батькові (а.с. 99-108). 

16.11.2025 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач просили відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 у повному обсязі. 
Зустрічний позов ОСОБА_2 є юридично і фактично необґрунтованим, побудованим на хибних твердженнях, що суперечать обставинам справи та доказам, поданим у первісному позові. Позовні вимоги позивача за зустрічним позовом не спрямовані на забезпечення найкращих інтересів дитини, а мають ознаки процесуального тиску на матір та спроби нівелювати виявлені органом опіки та іншими установами ризики для безпеки та психоемоційного стану малолітнього ОСОБА_6 .
Зустрічний позов не містить жодного об`єктивного доказу, який би підтверджував безпечність, стабільність або можливість забезпечення батьком умов для повноцінного виховання та спілкування з малолітньою дитиною. 
Фактична поведінка позивача упродовж тривалого періоду свідчить про повне самоусунення від участі в житті малолітнього сина. Він не здійснював жодного матеріального чи організаційного забезпечення дитини, не цікавився її здоров`ям, адаптацією до закладу дошкільної освіти, режимом дня, соціальним середовищем, щоденними побутовими та виховними питаннями. Усі ці функції без винятку виконувала мати, що відображено в поясненнях, довідках ЗДО, листуванні, а також у повному життєвому укладі сім`ї після припинення шлюбних відносин. Твердження позивача про «повну участь» у вихованні є не лише недостовірними, але й логічно абсурдними з огляду на його фактичну відсутність у щоденному житті дитини.
Запропонований позивачем порядок спілкування фактично передбачає ізоляцію дитини від матері кожної суботи протягом одинадцяти годин, встановлення щоденного двогодинного онлайн-спілкування та можливість тритижневих поїздок за межі України без матері. Такі вимоги не відповідають ані віку дитини 2021 року народження, ані її природним потребам у постійному контакті з матір`ю та стабільному емоційному середовищі.
Режим, запропонований позивачем, є несумісним із фактичним життям дитини: він порушує її звичний графік, створює додатковий стрес і повністю ігнорує адаптацію та сталість середовища, які фіксує заклад дошкільної освіти. Окрему увагу слід приділити доведеним проявам емоційної нестабільності позивача, які роблять запропоновані ним тривалі зустрічі та тим більше поїздки за межі України небезпечними для малолітньої дитини (а.с. 155-158).

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом - представник відповідача за зустрічним позовом Калафута Д.В. позовні вимоги за первісним позовом підтримала та просила їх задовольнити, відмовити у зустрічній позовній заяві. Вказувала, що необхідно взяти до уваги висновок органу опіки та піклування, який також вважає,що необхідно проводити щотижневі зустрічі дитини батька за участю матері, оскільки відповідач продовж розгляду справи лише один раз зустрічався з дитиною, у матері не має довіри до чоловіка, що він зможе належним чином виконувати обов`язки батька, спокійно та врівноважено ставитися до дитини. 
У судовому засіданні позивач за первісним позовом - представник відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги за первісним позовом підтримала та просила їх задовольнити, Вказувала, що наполягає на тому, щоб зустрічі відбувалися у її присутності, оскільки ОСОБА_2 не знає як поводитися з дитиною, він поводиться емоційно нестабільно. На даний часу у неї не має довіри до відповідача, вона не заперечує щодо визначення способу виховання, але вважає, що він не зможе належним чином виконувати обов`язки батька без її участі.
У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом - представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 просив у задоволенні первісного позову відмовити та задовольнити зустрічні позовні вимоги. Вказував, що для встановлення способу виховання батьком не повинно бути встановлено якихось додаткових умов, зокрема залежно від погоди тощо. Між сторонами існує конфлікт щодо способу виховання дитини. Батько не проти участі матері під час цих зустрічей, але це не повинно бути тягарем. Повинен бути дотримуватися баланс інтересів батьків. На даний час у суді на розгляді перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Рішення у справі не ухвалене.
У судовому засіданні відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 пояснив, що він бажає брати участь у вихованні сина, але наполягав на тому, щоб вказані зустрічі проводилися без участі матері та сторонніх осіб, оскільки він хотів би, щоб ніхто не тиснув на нього та дитину під час їхнього спілкування, щоб він сам вибирав як їм відпочивати. Зазначив, що не хоче, що були маніпуляції з боку матері. Він готовий заради дитини долати відстань між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після рішення Шевченківської районної ради це рішення жодним чином не виконувалося. Він приходив до дитини, а йому відмовляли в цьому. Тому він був змушений звертатися з цього приводу до поліції. За час перебування розгляду даної справи він двічі бачив дитину, при цьому була присутня матір, він не заперечував щодо її присутності. Дитина була щаслива. ОСОБА_2 не заперечував щодо того, щоб графіком було визначено неділю, а не суботу як у зустрічній позовній заяві. Також не заперечував, що всі свята дитина проводить з матір`ю, але хотів би, що у цьому випадку він мав можливість перенести свою зустріч за домовленістю на 1 день раніше або пізніше. 
Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні підтвердила у суді письмовий висновок про доцільність визначення ОСОБА_2 способів у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_2 . Вказувала, що органі опіки та піклування неформально відноситься до таких висновків, це колегіальний орган, який детально проаналізував обставини справи та ухвалив способи участі виховання батька.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку.

Встановлені судом фактичні обставини.
Судом встановлено, що 17.04.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 (а.с. 22).
Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).
В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває цивільна справа № 554/13916/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Службі у справах дітей Полтавської міської ради, служба у справах дітей Голосіївської Районної ради у м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, у якій рішення не ухвалене. 
13.05.2025 року виконавчий комітет Шевченківської районної у місті Полтаві ради ухвалив рішення, яким визначив наступний порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні зі своїм малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
за попередньою домовленістю з матір`ю, але без її присутності, третіх осіб та інших родичів, спілкування батька з сином:
- перша та третя або друга та четверта середа місяця з 10:00 до 20:00 год.;
- перші та треті або другі та четверті вихідні дні місяця з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі в межах м. Полтави, з правом прогулянок по місту, відвідування місця проживання батька з ночівлею, дитячих розважальних закладів, не порушуючи режим дня дитини, турбуючись про стан її здоров`я (а.с 14).
Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом фактичного місця проживання дитини та матері від 24.06.2025 року на підставі договору оренди житла від 11.05.2025 року. 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до списків вихованців групи №04 «Віночок» та регулярно відвідує заклад, що підтверджується довідкою Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №643 міста Києва №34 від 06.06.2025 року. (а.с. 17).
ОСОБА_1 з 01.02.2018 року по теперішній час проходить службу в органах Національної поліції України та працює на посаді оперуповноважного сектора розшуку злочинців і зниклих громадян відділу кримінальної поліції Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві, що підтверджується довідкою від 06.05.2025 року за № 165 (а.с. 16).
Відповідно до Висновку про доцільність визначення ОСОБА_2 способів у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_2 орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації визначив наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- особисті зустрічі щонеділі з 09:00 до 19:00 в рекреаційних зонах і місцях дитячого відпочинку та дозвілля міста Києва, у присутності матері або третіх осіб, уповноважених матір`ю. Час зустрічі або зміну часу зустрічі батько попередньо погоджує з матір`ю, враховуючи погодні умови, стан здоров`я, а також участь дитини у навчальних, культурних або спортивних заходах;
- спілкування засобами телефонного та/або електронного зв`язку щотижня: в понеділок та середу з 19:00 до 19:30, з урахуванням режиму дня дитини. Батько ОСОБА_2 набирає матір ОСОБА_1 за номером телефону НОМЕР_3 (або іншим актуальним контактом, наданим матір`ю). Матір ОСОБА_1 зобов`язана передати пристрій для спілкування дитині.
- Світкові дні дитина проводить з одним із батьків за попередньою домовленістю між батьками та за бажанням дитини.
- спільний відпочинок дитини з батьком під час літніх канікул протягом 14 днів в межах України, за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дитини. Батько погоджує з матір`ю місце та час відпочинку,не пізніше, ніж за 14 календарних днів.
Батько забирає та повертає дитину за місцем проживання з матір`ю. Під час зустрічей батько зобов`язаний дотримуватися режиму дня, навчання та харчування дитини (а.с 186-187).

Норми права, що регулюють спірні правовідносини і мотиви суду.
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Відповідно до ч. 1ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства`итина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу (далі - СК) України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України, т. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно із ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У рішенні від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України» Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й передусім повинні бути визначені інтереси дитини, а вже тільки потім - права її батьків.
Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 189/68/20, від 08.02.2023 року у справі № 334/1202/20, від 15.08.2023 року у справі № 759/4170/20, від 26.10.2023 року у справі № 233/418/22.

Суд, проаналізувавши встановлені обставини, встановив, що між сторонами справи існує конфлікт щодо визначення способу участі батька у спілкуванні з сином та її вихованні.
Оскільки на теперішній час між батьками немає згоди щодо участі батька у спілкуванні з сином, то наявні підстави щодо реалізації батьківських прав ОСОБА_2 . 
Ухвалюючи рішення, суд виходить з найкращих інтересів дитини та враховує право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.
Суд вважає, що батько, який проживає окремо від своєї дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. 
За таких обставин суд вважає, що визначений органом опіки та піклування графік побачень батька з сином (в частині визначених днів та годин), відповідає балансу прав й інтересів обох батьків і найкращим інтересам самої дитини, встановлення саме такого способу участі батька у вихованні дитини буде сприяти забезпеченню справедливої рівноваги між правами дитини та її батьків, не суперечить інтересам та правам дитини на спілкування з обома батьками.
Проведення зустрічей дитини з батьком у присутності матері суд обумовлює необхідністю встановленню поступового налагодження довірливих стосунків між сином та батьком, які продовж тривалого часу фактично були припинені внаслідок складних взаємовідносин між сторонами. При цьому, суд враховує вік дитини, а саме психологічні особливості дитини у віці від 4 до 5 років, коли матір є головним емоційним якорем, оскільки мати асоціюється з безумовною любов`ю та психологічним захистом, а тому коли дитина перевтомлюється або стикається з труднощами, вона шукає підтримки саме в матері.
Водночас, суд не встановив суттєвого негативного впливу батька на дитину, оскільки вважає, що шкідливими є конфлікти та протистояння батьків, які досі перебувають у тривалих судових процесах. Дітей травмує не розлучення, а батьки, які сваряться чи ставляться погано одне до одного.
Вимога первісного позову щодо проведення зустрічей з батьком за участі третіх осіб зі сторони матері не підлягає задоволенню, також не підлягає задоволенню вимога про проведення зустрічей виключно у присутності матері. Суд, наголошує, що проведення зустрічей батька з сином у присутності матері не свідчить про її виключну присутність. Неможливість матері бути присутньою під час такої зустрічі не є підставою для її скасування. Мета присутності матері під час цих зустрічей - поступове налагодження психоемоційного контакту між батьком та дитиною.
Також не підлягає задоволенню вимоги первісного позову щодо встановленні особливих умов для проведення зустрічі, зокрема погодні умови та інші обмеження.
Проте батько повинен враховувати погодні умови, стан здоров`я дитини, й участь дитини у навчальних, культурних або спортивних заходах, оскільки вказані обставини повинні враховуватися обома батьками в інтересах дитини та обумовлюватися ними напередодні зустрічі.
Правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостроемоційними і мінливими стосунками між батьками. Батьки не позбавлені можливості, у разі зміни обставин, надання доказів негативного впливу визначеного судом графіку спілкування сина з батьком на нормальний розвиток дитини, порушення інтересів дитини, звернутися до суду з позовом про зміну встановленого способу участі батька у вихованні сина. Також сторони мають право у добровільному порядку визначати всі питання, пов`язані з вихованням їхньої дитини.
За таких підстав та з урахуванням найважливіших інтересів дитини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме визначити щотижневі зустрічі батька з сином, 2021 р.н., у присутності матері; встановити час та дні спілкування засобами телефонного та/або електронного зв`язку та визначити кількість днів спільного відпочинку дитини з батьком під час літніх канікул.
Разом із тим, інші заявлені позовні вимоги щодо проведення святкових днів, спільного відпочинку на період канікул сина, а також перенесення зустрічей чи заміна зустрічі відеодзвінком стосуються договірного врегулювання виконання батьківських обов`язків та потребують досягнення згоди між сторонами, а тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, про визначення порядку спілкування з дитиною - задовольнити частково.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задовольнити частково.
Встановити ОСОБА_2 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- особисті зустрічі щонеділі з 09:00 до 19:00 в рекреаційних зонах і місцях дитячого відпочинку та дозвілля міста Києва у присутності матері; 
- спілкування засобами телефонного та/або електронного зв`язку щотижня: в понеділок та середу з 19:00 до 19:30 год.;
- спільний відпочинок дитини з батьком під час літніх канікул протягом 14 днів в межах України.
В решті позовних вимог первісного позову та зустрічного позову - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за вебадресою на офіційному вебпорталі судової влади України: http://www.ok.pl.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 21 травня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, код ЄДРПОУ 37413735, адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 58, м. Київ, 03150.

Суддя Л.В.Гольник