ОКРЕМА ДУМКА
судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
Краснощокова Є. В.

13 травня 2026 року
м. Київ

справа № 405/3041/25
провадження № 61-176св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А, Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І., постановою від 13 травня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , задовольнив частково. Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2025 року скасував, а справу направив до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

В цій справі ОСОБА_2., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 вересня 2025 року, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року апеляційну скаргу  ОСОБА_4 , інтереси якого представляє адвокат Білозор О. О. на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 липня 2025 року та на додаткове рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 липня 2025 року залишено без руху.
У наведеній ухвалі в її вступній та описовій частинах апеляційний суд зазначив, що він розглянув матеріали апеляційної скарги  ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики. Встановив, що форма і зміст апеляційної скарги не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України. В резолютивній частині ухвали суд запропонував скаржнику протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме: 1) надати відомості про наявність або відсутність у ОСОБА_1  електронного кабінету; 2) надати докази надсилання копії апеляційної скарги та копії доданих матеріалів іншим учасниками справи, а саме ОСОБА_3 з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 вересня 2025 року визнано неподаною та повернуто представнику відповідача.
Апеляційний суд встановив, що копію ухвали Кропивницького апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року, якою залишено без руху зазначену апеляційну скаргу, представник відповідача отримала до електронного кабінету - 10 листопада 2025 року,що підтверджується довідкою про доставку документа до електронного кабінету. Станом на 05 грудня 2025 року представник відповідача вимоги ухвали не виконала, недоліки скарги не усунуто.

05 січня 2026 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2025 року.
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду про залишення скарги без руху від 29 жовтня 2025 року не була вручена ОСОБА_1 , який не мав зареєстрованого електронного кабінету що позбавило його шансу на виправлення недоліків. Імперативна норма частини п`ятої статті 272 ЦПК України зобов`язує суд надсилати рішення особам, які не мають електронного кабінету, в паперовій формі рекомендованим листом. Цього зроблено не було. 
Апеляційний суд у мотивувальній частині ухвали про залишення апеляційної скарги без руху послався на неіснуючі в цій справі обставини: зобов`язує усунути недоліки скаржника ОСОБА_4 та адвоката Білозор О. О. щодо рішень Знам`янського міськрайонного суду. Це свідчить про те, що колегія суддів навіть не читала матеріали скарги ОСОБА_1 , а механічно скопіювала текст ухвали з іншого провадження. 

Касаційний суд зазначив, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що в резолютивній частині ухвали Кропивницького апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху зазначено: «Апеляційну скаргу  ОСОБА_4 , інтереси якого представляє адвокат Білозор Олеся Олександрівна на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 липня 2025 року та на додаткове рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 липня 2025 року - залишити без руху. Запропонувати скаржнику протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме: 1)надати відомості про наявність або відсутність у ОСОБА_1 електронного кабінету; 2)надати докази надсилання копії апеляційної скарги та копії доданих матеріалів іншим учасниками справи, а саме ОСОБА_3 з урахуванням положень ст. 43 ЦПК України.». 
Натомість з апеляційною скаргою нарішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 вересня 2025 року звертався ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла представник ОСОБА_2.
Враховуючи викладене касаційний суд вважав, що апеляційний суд за неусунення її недоліків повернув апеляційну скаргу, яка не була залишена без руху, що є підставою для скасування ухвали про повернення апеляційної скарги з направлення справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З таким висновком Верховного Суду погодитися не можу.
Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16червня 2021 року у справі № 554/4741/19, Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16, Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).
Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України.
Тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2023 року в справі № 524/11220/21).
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК України).
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20).
У процесуальному законодавстві принцип диспозитивності реалізується через засадниче правило «ne eat judex ultra petita partium» - немає суду за межами вимог сторін. Тобто у судовому процесі потрібно виходити з того, що саме стороні належить право обрати та визначити цілі свого звернення до суду. Суд не вправі змінювати обране особою спрямування, а помилка у праві має наслідком відмову у задоволенні вимог процесуального звернення або інші несприятливі правові наслідки. Вихід суду за межі заявлених доводів та вимог процесуального звернення конкурує з принципом змагальності, оскільки жодна сторона судового процесу не повинна спростовувати те, на що інша сторона не посилалася (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 554/154/22 (провадження № 14-24цс24)).
Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Згідно з частиною другою статті 410 ЦПК Українине може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року по справі № 522/18010/18 (провадження 
№ 61-13667сво21).
У справі, що переглядається:
зміст ухвали Кропивницького апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року про залишення без руху апеляційної скарги за наслідком розгляду саме скарги ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 вересня 2025 року свідчить, що зазначення в одному з абзаців її резолютивної частини іншого прізвища скаржника та оскарженого судового рішення є очевидною опискою (технічна помилка при виготовленні ухвали - одрук), що не мала істотного впливу на зміст судового рішення в цілому та розуміння порядку його виконання;
в абзаці другому цієї ухвали чітко визначені недоліки апеляційної скарги та порядок їх усунення, строк виконання: протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали; надати відомості про наявність або відсутність у ОСОБА_1  електронного кабінету; надати докази надсилання копії апеляційної скарги та копії доданих матеріалів  ОСОБА_3 ;
копію вказаної ухвали, постановленої саме в цій справі, представник відповідача, яка є адвокатом, отримала 10 листопада 2025 року. Ця обставина в касаційній скарзі не заперечується;
представник відповідача вимоги ухвали не виконала, до суду із заявою про виправлення описки та/або про продовження відповідного процесуального строку не зверталася;
касаційна скарга адвоката відповідача не містить доводів та пояснень, яким чином зазначена описка в першому абзаці резолютивної частини ухвали суду завадила виконати вимоги, наведені в абзаці другому ухвали, тобто будь-якого впливу на розуміння змісту ухвали з метою її виконання.
Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (пункт 5 частини другоїстатті 392 ЦПК України).
У частині шостій статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі
Саме лише допущення описки в судовому рішенні, з урахуванням принципу розумності, не свідчить про постановлення незаконної ухвали суду, тому не є ні підставою його касаційного оскарження, ні підставою для скасування судового рішення Верховним Судом як судом касаційної інстанції.
Тому такий недолік судового рішення усувається у спосіб звернення учасників справи до суду із заявою про виправлення описки, а не у спосіб його оскарження.
Цей недолік не призводить і до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства навіть у випадку істотного впливу описки на можливість розуміння змісту судового рішення чи його реалізації, оскільки учасник справи має право звернутися до суду із заявою про продовження відповідного процесуального строку, а повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо допущена судом описка об`єктивно призвела до неможливості виконати ухвалу суду в установлений судом строк.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2025 року по суті зводиться до таких аргументів:
1) ухвала апеляційного суду про залишення скарги без руху не була окремо вручена відповідачу - не заперечуючи отримання її копії самим представником відповідача, який подав апеляційну скаргу;
2) апеляційний суд допустив описку в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху (механічно скопіював відповідний текст з іншого провадження) - без зазначення на будь-який вплив такої описки на розуміння змісту ухвали з метою її виконання чи правосудності ухвали. 
Така скарга є необґрунтованою.
З урахуванням викладеного, Верховний Суд скасував ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2025 року з підстави, на яку не посилалася представник ОСОБА_1 , та за обставин цієї справи зробив помилковий висновок, що апеляційний суд повернув апеляційну скаргу, яка не була залишена без руху.
Тому колегії суддів належало касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2025 року - без змін.

Суддя Є. В. Краснощоков