Справа № 675/1563/25 
Провадження № 2/675/153/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
(ЗАОЧНЕ)
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" травня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої – судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Король К. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, 
в с т а н о в и в : 
16 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» (далі ТОВ «ФК «Гелексі») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи це тим, що 24 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Гелексі» (23 червня 2025 року назву було змінено на ТОВ «ФК «Гелексі») та ОСОБА_2 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 229086 в електронній формі, за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день, підвищена процентна ставка у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0 %. Договір підписано електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора електронного підпису, що був надісланий відповідачці в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання, які визначені вказаним договором позики, не виконувала, що є підставою для стягнення заборгованості. Невиконання відповідачкою взятих зобов`язань у відповідності до договору позики № 229086 від 24 травня 2021 року змусило позивача звернутись з позовом до суду про стягнення заборгованості з відповідачки за договором позики в розмірі 25030,00 грн, що складається з 5000,00 грн – сума заборгованість за позикою; 20030,00 грн – заборгованість по процентам за користування позикою. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики в сумі 25030,00 грн та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання за повторним викликом не з`явилася.
Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з відповіді міського голови Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 2892/03-14 від 22 вересня 2025 року та з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання  ОСОБА_3  зареєстроване в АДРЕСА_1 . 
З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00056187517 від 29 січня 2026 року, наданого на запит суду, судом встановлено, що після реєстрації шлюбу 10 липня 2025 року (актовий запис № 64)  ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». 
Надіслані ОСОБА_1 судові повістки повернулися до суду без вручення, з довідкою Укрпошти про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Такі відомості вказані у поштових повідомленнях, які повернулися до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 21 листопада 2025 року, на 12 грудня 2025 року, на 19 січня 2026 року, на 16 лютого 2026 року, на 17 березня 2026 року та на 01 травня 2026 року. Судова повістка на 16 жовтня 2025 року була отримана відповідачкою, про що наявний підпис бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 
У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 01 травня 2026 року. 
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Cудом встановлено, що 24 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 був укладений Договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 229086, за умовами якого позивач надав відповідачці кошти в сумі 5000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідачка зобов`язувалася повернути позику, сплатити проценти за користування позикою в порядку та на умовах, визначених цим договором. Грошові кошти у позику за цим договором надані на умовах невідновлювальної кредитної лінії. Дата видачі позики 24 травня 2021 року. Строк повернення позики 22 червня 2021 року. Плата за користування позикою 2030,00 грн. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 , що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями Договору позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 229086, графіку платежів, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором позики, паспорту позики, паспорту позики. 
Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідачка ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами отримання позики, відсотками, які можуть бути стягнуті в разі порушення умов договору, що підтверджується умовами договору з графіком платежів, паспортом позики, які містять електронний підпис одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 , копії яких додані до матеріалів справи. 
Факт отримання ОСОБА_1 визначеної договором суми кредиту підтверджується доданими до матеріалів справи копіями повідомлення ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» № 229086 від 01 серпня 2025 року та договору № 04/08-17ПК про надання послуг з переказу грошових коштів.
Позивач посилається, що внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачкою утворилась заборгованість у сумі 25030,00 грн, що складається з 5000,00 грн – сума заборгованість за позикою; 20030,00 грн – заборгованість по процентам за користування позикою, що підтверджується доданими до матеріалів спраи розрахунком заборгованості. 
Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
До матеріалів справи наданий розрахунок заборгованості, який не був спростований відповідачкою.
ОСОБА_1 відзиву на позов не подала, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача або доводили факт погашення заборгованості, суду не надала.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає стягнення з відповідачки 25030,00 грн суми заборгованості за кредитом. 
Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, що передбачено ст. 549 ЦК України.
Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, суд констатує, що відповідачка була ознайомлена і погодилася з умовами та правилами надання позики, що діяли станом на момент підписання договору позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 229086 від 24 травня 2021 року.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку кредитодавцю не повернуті в строк, визначений договором, та не сплачені передбачені умовами договору проценти, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення фактично отриманої суми кредитних коштів та визначених сторонами у договорі процентів.
Відповідачка до суду за викликом не з`явилася, відзив на позов не подала, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не надала. 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачка порушила умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатила, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з  ОСОБА_1 на ТОВ «ФК «Гелексі»заборгованість за договором позики № 229086від 24 травня 2021 року в сумі 25030,00 грн. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з  ОСОБА_1 на корить ТОВ «ФК «Гелексі»слід стягнути суму сплаченого при подачі позову судового збору в сумі 2423,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підтвердження наявності та суми витрат на правничу допомогу суду надані копії договору про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Гелексі»та адвокатом Рудзей Ю. В., за умовами якого адвокат надає правничу допомогу клієнту на умовах і в порядку, визначеному цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надану правничу допомогу в порядку, визначеному цим договором, Акту № 133 наданих послуг правничої допомоги від 03 вересня 2025 року, довіреністю ТОВ «ФК «Гелексі» від 09 липня 2025 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 001139 від 25 листопада 2019 року.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гелексі» слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн, враховуючи те, що відповідач не заявив клопотань про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами.
Керуючись ст. ст. 207, 525, 526, 530, 549, 625, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, 
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК«Гелексі» (місце знаходження 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 10/1, ЄДРПОУ 41229318) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , зареєстрованої в  АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , зареєстрованої в  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» (місце знаходження 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 10/1, ЄДРПОУ 41229318) заборгованість за договором позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 229086 від 24 травня 2021 року в розмірі 25030,00 грн, що складається з 5000,00 грн – сума заборгованості за позикою; 20030,00 грн – заборгованість по процентам за користування позикою; судові витрати у розмірі 2423 (дві тисячі чотириста двадцять три) грн 00 коп сплаченого при подачі судового збору та 5000 (п`яти тисяч) грн 00 коп витрат на правову допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. С. Янішевська