ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року	Львів	Справа № 380/19357/24 пров. № А/857/27138/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді	Матковської З. М.	
суддів -	Гінди О. М.	
 	Ільчишин Н. В.	
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі №380/19357/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій (головуючий суддя першої інстанції Кравців О.Р., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту рішення 22 травня 2025 року),-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач) в якому просить суд
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком згідно заяви від 28.02.2024;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 : з 01.09.1981 по 19.12.1981 - період навчання в Кіровоградській автошколі ДТСААФ на курсах водіїв-механіків; 03.01.1982 до 14.05.1982 - членство і робота у колгоспі «Мир» Добровеличківського району Кіровоградської області; з 08.07.1989 по 31.03.1992 - членство і робота в колгоспі імені Фрунзе Чернігівського району Запорізької області; з 29.07.1992 по 11.05.1994 - членство і робота в колгоспі (з 1993 року КСП) «Більшовик» Чернігівського району Запорізької області; з 23.08.1994 до 01.01.1999 - засновником фермерського господарства ОСОБА_1 .
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач не погоджується із спірним рішенням, вважає його протиправним та такими, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано всі необхідні документи, що підтверджують страховий стаж роботи, однак відповідач відмовив у призначення пенсії за віком.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі №380/19357/24 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №084850004076 від 06.03.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання на курсах водіїв-механіків з 01.09.1981 по 19.12.1981 у Кіровоградській автошколі ДТСААФ та періоди роботи в колгоспі «Сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Мир» Марківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області» у 1982 році та у колгоспі «ім. Фрунзе с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області» з 1989 року по 1992 рік.
У задоволенні інших позовних відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач та позивач оскаржили його в апеляційному порядку. Вважають, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційних скаргах. 
Позивач оскаржує судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а також в частині не зазначення дат роботи в колгоспі «ім. Фрунзе с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області». Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Відповідач просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що письмові докази дають підстави встановити точний період його перебування в членах в роботі в колгоспі їм. Фрунзе - з 08.07 1989 року по 31.03.1992 року.
Архівною довідкою від 02.02.2024 року № 05-07/0-163 підтверджується, що в протоколах засідань правління та зборів у повноважених членів колгоспу «Більшовик» смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької області значиться: « ОСОБА_2 » прийнятий в члени колгоспу на посаду зав.майстерні (протокол засідання правління від 29.07.1992 р. № 9); « ОСОБА_2 » надана відпустка без утримання «з 10.02 по 17» (протокол засідання правління від 01.03.1994 р. № 3); звільнений з посади 11.05.1994 року (протокол засідання правління від 11.05.1994 року № 5).
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в своїй апеляційній скарзі зазначає, що позивачу не зараховано період трудової діяльності у 1989-1992 роках на підставі архівної довідки № 05-07/0-163 від 01.02.2024, оскільки у ній відсутні підстави прийняття, дані про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні та прізвище ім`я по батькові заявника вказано скорочено.
Згідно з документами, що містяться в Державному архіві Запорізької області підтверджено членство та трудової діяльності позивача в колгоспі ім. Фрунзе с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області за 1989-1992 роках. При цьому, в архівній довідці №05-07/0-163 від 01.02.2024 зауважено, що в документах позивач вказаний російською мовою, крім того біля кожного скорочення прізвища ім`я та по батькові зазначено, що таке вказано у документі. 
Документи з особового складу колгоспу ім. Фрунзе с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області за 1989-1992 роки на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку із чим надати архівну довідку про кількість відпрацьованих вихододнів та заробітну плату' на позивача немає можливості.
Позивач додав до заяви про призначення пенсії за віком додав архівну довідку від 13.12.2023 № 0-383/05-01, про те вона не взята до уваги, оскільки відсутні дані про реорганізацію господарства. 
Також позивач долучив архівну довідку від 01.02.2024 № 05-07/0-163 та періоди роботи зазначені у даній довідці не враховано страхового стажу, оскільки відсутня підстава прийняття, відсутні дані про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні та ПІБ позивача вказано скорочено.
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу позивача, суть якого зводиться до того, що рішення суду в частині, що оскаржує позивач є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надійшов. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з метою призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувся до ГУ ПФ України в Кіровоградській області із заявою від 28.02.2024.
За принципом екстериторіальності заяву позивача від 28.02.2024 передано для розгляду ГУ ПФ України у Львівській області, яке прийняло рішення №084850004076 від 06.03.2024 про відмову в призначенні пенсії.
Рішення мотивоване тим, що до страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1981 по 19.12.1981, згідно з довідкою №7 від 08.02.2024, оскільки відсутні дані про присвоєння кваліфікації; період роботи в колгоспі за 1982 рік, відповідно до архівної довідки №О-383/05-01 від 13.12.2023, оскільки відсутні дані про реорганізацію господарства; періоди роботи згідно з архівною довідкою №05-07/О-163 від 01.02.2024, оскільки відсутні підстави прийняття, дані про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні та прізвище ім`я по батькові заявника вказано скорочено. Додатково вказано, що до електронної пенсійної справи (ЕПС) долучена архівна довідка №05-07/0-268 від 01.02.2024 про створення фермерського господарства 23.06.1994. Згідно з пунком 3 статті 28 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» час роботи у селянському (фермерському) господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом); зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що нідтвердокують сплату, внесків (збору) на соціальне страхування.
Також, вказано, що дата з якої особа матиме право на пенсійну випалту згідно підтверджених документів – 08.09.2029. Після повторного звернення з додатковими документвами право на пенсійну виплату буде переглянуто.
Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 29.07.1992 по 11.05.1994 «в колгоспі (з 1993 року КСП) «Більшовик» Чернігівського району Запорізької області» задоволенню не підлягають, оскільки до суду першої інстанції не надано доказів, що підтверджують спірний період роботи позивача.
Оцінюючи дії ГУ ПФ України у Львівській області суд першої інстанції вважав, що відповідач під час прийняття рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії не зарахувавши спірний період навчання та періоди роботи в колгоспах, діяв протиправно. Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №084850004076 від 06.03.2024 про відмову у призначенні пенсії слід скасувати.
Суд першої інстанції вважав, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати ГУ ПФ у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача період навчання на курсах водіїв-механіків з 01.09.1981 по 19.12.1981 у Кіровоградській автошколі ДТСААФ та періоди роботи в колгоспі «Сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Мир» Марківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області» у 1982 році та у колгоспі «ім. Фрунзе с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області» з 1989 року по 1992 рік.
Апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV, який набрав законної сили з 01.01.2004.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Для підтвердження періодів роботи в колгоспах у 1982-1992 роках позивач надав архівні довідки №О-383/05-01 від 13.12.2023 (за 1982 рік) та №05-07/О-163 від 01.02.2024 (за 1989-1992 роки).
Згідно з архівною довідкою №О-383/05-01 від 13.12.2023 у документах архівного фонду «Сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Мир» Марківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області» у книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспника є відомості про кількість відпрацьованих вихододнів ОСОБА_1 , а саме: 1982 рік, посада не вказана, відпрацьовано людоднів за рік – 91, встановлений мінімум не вказано.
Матеріали справи не містять доказів того, що дані довідки надані позивачем містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки, такі як відсутні дані про реорганізацію господарства, не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивача до стажу роботи, що враховується при призначенні пенсії.
Судом першої інстанції встановлено, що архівна довідка №О-383/05-01 від 13.12.2023 підтверджує період трудової діяльності ОСОБА_1 у колгоспі «Сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Мир» Марківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області» в 1982 році. Отже, період роботи позивача за 1982 рік у колгоспі мав бути зарахований до його страхового стажу.
Згідно з вказаної довідки у протоколах засідання правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Фрунзе с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області за 1989-1992 роки значиться:
- Опальченко (так у документі російською мовою, ім?я та по батькові не вказані), призначений на посаду інженера механіка з експлуатації МТП: оплатою 160 крб. (протокол засідання правління від 08.07.1989 №9);
- ОСОБА_2 (так у документі російською мовою), затверджений у складі інвентаризаційної комісії (протокол засідання правління 03.11.1989 №13);
- ОСОБА_2 (так у документі російською мовою), як молодому спеціалісту виплачені підйомні у розмірі 5 окладів (протокол засідання правління від 19.12.1989 №14);
- ОСОБА_2 (так у документі російською мовою) затверджений у складі ревізійної комісії (протокол звітно-виборчих зборів від 03.02.1990 №1);
- «и.о. гл. инженера ОСОБА_2 » (так у документі російською мовою), затверджений у складі комісії для проведення державного періодичного технічного огляду автотранспорту народного господарства та індивідуальних власників (протокол засідання правління від 27.03.1990 №3);
- « ОСОБА_2 гл. инженер» (так у документі російською мовою) затверджений у складі комісії з розслідування (протокол засідання правління від 28.04.1990 №4);
- « ОСОБА_2 - гл. инженер к-за» (так у документі російською мовою), затверджений відповідальним за автокран (протокол засідання правління від 30.06.1990 №6);
- «нач. цеха механизации ОСОБА_2 » (так у документі російською мовою), затверджений заступником голови інвентаризаційної комісії (протокол засідання правління від 25.10.1990 №10);
- « ОСОБА_2 - зам. нач. штаба гл. инженер» (так у документі російською мовою), затверджений у складі штабу з підготовки до роботи та нормального функціонування виробничих дільниць в зимовий період (протокол засідання правління від 27.12.1990 №12);
- « ОСОБА_3 - нач. цеха механизации» (так у документі російською мовою), затверджений у складі комісії з охорони праці, затверджений відповідальним з охорони праці та пожежної безпеки (протокол засідання правління від 30.01.1991 №1);
- ОСОБА_2 (так у документі російською мовою), затверджений у складі ревізійної комісії (протокол звітних зборів від 09.02.1991 №1);
- ОСОБА_2 (так у документі російською мовою) затверджений у складі комісії з приватизації колгоспу (протокол загальних зборів від 08.02.1992 №1);
- ОСОБА_2 , ОСОБА_2 (так у документах російською мовою), звільнений від обов?язків «гл. инженера» та наданий дозвіл на вихід з членів колгоспу (протокол засідання правління від 31.03.1992 №3, протокол загальних зборів від 21.04.1992 №2).
Згідно з документами, що містяться в Державному архіві Запорізької області підтверджено членство та трудової діяльності позивача в колгоспі ім. Фрунзе с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області за 1989-1992 роках.
Вірно зазначено судом першої інстанції, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
В період з 14.01.1992 економічні, соціальні і правові основи створення та діяльності селянських (фермерських) господарств в Україні визначав Закон України «Про селянське (фермерське) господарство» від 20.12.1991 №2009-ХІІ (далі – Закон №2009). З 01.08.2003 набрав чинності Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 №973-ГУ, який визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України.
Селянське (фермерське) господарство реєструється як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в органах Пенсійного фонду України за своїм місцем розташування, у встановленому порядку сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з усіх видів заробітку за членів селянського (фермерського) господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), а також як платник страхових внесків з окремих видів загальнообов`язкового державного соціального страхування, зазначених у частині першій цієї статті, сплачує страхові внески у встановленому законодавством порядку.
Час роботи в селянському (фермерському) господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків (збору) на соціальне страхування.
Відповідальність за своєчасну сплату внесків (збір) на соціальне страхування за осіб, які працюють у селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором (контрактом) покладається на голову фермерського господарства (засновника або іншу визначену Статутом особу).
Вказаний Закон №2009 втратив чинність 29.07.2003 з набранням чинності Закону України «Про фермерське господарство». Тобто у спірний період роботи позивача з 23.08.1994 по 01.01.1999 у фермерському господарстві Закон №2009 був чинний.
Суд першої інстанції встановив, що до заяви про призначення пенсії позивача надав архівну довідку №05-07/0-268 від 01.02.2024 про створення фермерського господарства 23.06.1994.
Згідно з вказаною довідкою 23.08.1994 зареєстроване фермерське господарство Опальченка Миколи Івановича «під назвою його прізвища згідно «Державного акту на про довічного успадкованого володіння землею» серія ЗП 19-501005 від 23 червня 1994 р.».
Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що позивач є засновником фермерського господарства і відповідно на нього покладалася відповідальність за своєчасну сплату внесків (збір) на соціальне страхування у спірний період.
Оскільки за період з 23.08.1994 по 01.01.1999 відсутня інформація про сплату внесків (збору) на соціальне страхування у фермерському господарстві ОСОБА_1 , а відповідальним за таку сплату був сам позивач, у відповідача не було правових підстав для зарахування вказаного періоду до його страхового стажу.
За встановлених обставин у справі колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач під час прийняття рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії не зарахувавши спірний період навчання та періоди роботи в колгоспах, діяв протиправно. Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №084850004076 від 06.03.2024 про відмову у призначенні пенсії слід скасувати.
Отже, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати ГУ ПФ у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача період навчання на курсах водіїв-механіків з 01.09.1981 по 19.12.1981 у Кіровоградській автошколі ДТСААФ та періоди роботи в колгоспі «Сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «Мир» Марківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області» у 1982 році та у колгоспі «ім. Фрунзе с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області» з 1989 року по 1992 рік.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2025 року у справі №380/19357/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Н. В. Ільчишин