Вирок
Іменем України
Справа № 712/5255/25
Провадження № 1-КП/712/377/26

20 травня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі колегії:
головуючий ОСОБА_1 
суддя ОСОБА_2 
суддя ОСОБА_3 
секретар ОСОБА_4 
з участю: 
прокурора ОСОБА_5 
захисника ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №22023250000000246 від 23.06.2023 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сорокино Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , у квітні 2022 року (більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області (більш точного місця у ході досудового розслідування не встановлено), в умовах воєнного стану, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, перейшов на бік ворога – російської федерації, а саме вступив до складу «2-ї окремої мотострілецької бригади народної міліції луганської народної республіки» (з 01.03.2023 перейменована на «123 окрему гвардійську мотострілецьку бригаду ордена доблесті ім. героя радянського союзу климента ворошилова», 123 огмсб зс рф), яка має організовану структуру, єдиноначальність, чітку систему підпорядкування і формальне розділення на структурні підрозділи за територіальним та функціональними ознаками, та вів бойові дії на тимчасово окупованій території Луганської області проти військовослужбовців Збройних Сил України.
Так, у період з не пізніше квітня 2022 року по грудень 2022 року (більш точний час у ході досудового слідства не встановлено), громадянин України ОСОБА_7 , будучи обізнаним про незаконність дій збройних підрозділів та політичного керівництва рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, реалізуючи прямий умисел, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати незалежність та територіальну цілісність України, бажаючи допомогти у проведенні підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України, добровільно перебуваючи на посаді кулеметника 1 мотострілецького відділення 1 мотострілецького взводу 3 мотострілецької роти 1 мотострілецького батальйону у званні «рядовий», діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, в умовах воєнного стану, надавав допомогу російській федерації у проведенні підривної діяльності проти України, а саме – зі зброєю в руках брав активну участь у бойових діях проти Сил оборони України в районі лінії бойового зіткнення у Луганській області, а саме неподалік населених пунктів Муратове, Оріхове-Донецьке, Пшеничне, Варварівка, Рубіжне. 
Вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:
-рапортом оперуповноваженого 1 сектору відділу контррозвідки Управління СБ України в Черкаській області від 22.06.2023 отримано інформацію про те, що в діях громадянина України ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сорокино Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - РНОКПП НОМЕР_1 ) наявні ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України «Державна зрада в умовах дії режиму воєнного стану». Встановлено, що 07 жовтня 2014 року, при сприянні працівників гу гш мо та фсб рф, самопроголошеним Головою «Луганської народної республіки» ОСОБА_8 був виданий указ № 15, згідно якого у Луганській області було створено незаконне збройне формування терористичної організації «Луганської народної республіки» - т.зв. «2-ий армійський корпус народної міліції ЛНР», яке має організовану структуру, єдиноначальність, чітку систему підпорядкування і формальне розділення на структурні підрозділи за територіальними та функціональними ознаками. Після повномасштабного вторгнення російських окупаційних військ на територію України бойовики т.зв. «2 АК НМ ЛНР» вступили в ряди збройних формувань міністерства оборони російської федерації та продовжують, на даний час, безпосередньо здійснювати збройний опір ЗСУ у складів РОВ на території Луганської області або іншим чином забезпечують функціонування зазначеного збройного формування. Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_2 т.зв. «2 АК НМ ЛНР» ввійшов до складу збройних сил російської федерації та був перейменований як т.зв. « ІНФОРМАЦІЯ_3 » («123 огмсб зсрф»). Так, одним з бойовиків т.зв. «123 огмсб зс рф» є ОСОБА_7 , котрий з квітня 2022 року приймає безпосередню участь у збройній агресії проти України на боці збройних сил російської федерації. Також, відомо, що останній перебуває у званні солдата на посаді кулеметника 1 батальйону 3-ї стрічкової роти т.зв. « НОМЕР_2 огмсб зс рф». До його обов`язків на вказаній посаді входить: участь у здійсненні збройного опору ЗС України та у проходженні навчань особового складу терористичної організації «ЛНР» з бойової, вогневої і тактичної підготовок. Разом з тим, ОСОБА_7 неодноразово особисто приймав участь у бойових протистояннях з силами ЗС України. У червні 2022 року, разом з регулярними підрозділами збройних сил російської федерації останній здійснював захоплення н.п. Гірське Попаснянського району Луганської області ( т.1 3-4)
-актом огляду електронних сторінок Глобальної електронної мережі «Інтернет» від 22.06.2023, згідно якого введено символи «ук.сот» та здійснено перехід до сайту соціальної мережі «вконтакте», а саме, на персональну сторінку з ім`ям « ОСОБА_9 », яка знаходиться за адресою в Глобальній електронній мережі «Інтернет». У ході огляду даної сторінки, здійснено перехід до вкладки «Фото». Під час перегляду світлин встановлено, що на фото знаходиться ОСОБА_7 . На особистій сторінці вказано, що останній народився 29 серпня. Разом з тим, на власній сторінці він виклав обмежену інформацію про себе, але розмістив 44 власних фото, має 510 друзів, 42 дописи та 584 підписників (т.1 а.м.к.п. 5-19);
-згідно листа заступника керівника Офісу Президента України від 11.06.2024 у відповідь на запит стосовно надання інформації у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 22023250000000246 від 23.06.2023 повідомляємо, що матеріали щодо припинення громадянства України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з поданою ним заявою або внаслідок втрати громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходили (т.1 а.м.к.п. 44);
-відповідно до листа начальника відділу контррозвідки Управління СБУ в Черкаській області від 27.06.2023 на виконання доручення слідчого відділу Управління № 6/1395 від 23.06.2023 у кримінальному провадженні № 22023250000000246, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , котрий з квітня 2022 року приймає безпосередню участь у збройній агресії проти України на боці збройних сил російської федерації. Так, ОСОБА_7 на даний час у використанні має номер 380721233200, персональну сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» з ім`ям « ОСОБА_10 ».З квітня 2022 року по сьогоднішній день ОСОБА_7 проходить військову службу на посаді кулеметника т.зв. «1 батальйону 3-ї стрілкової роти НОМЕР_2 огмсб зс рф», має військове звання солдат. Наразі до його обов`язків на вказаній посаді входить: участь у здійсненні збройного опору ЗС України та у проходженні навчань особового складу терористичної організації «ЛНР» з лойової, вогневої і тактичної підготовок. Разом з тим, ОСОБА_7 неодноразово особисто приймав участь у бойових протистояннях з силами ЗС України. У червні 2022 року, разом з регулярними підрозділами збройних сил російської федерації останній здійснював захоплення н.п. Гірське Попаснянського району Луганської області ( т.1 а.м.к.п. 49);
-протоколом огляду від 29.06.2023 та фото таблицями до нього, згідно яких у соціальній мережі оглянуто « Одноклассники», сторінку4 « ОСОБА_9 » та виявлені фото з однією і тією ж особою, одягнутою у військову форму зі зброєю в руках( т.1 а.м.к.п.50-70);
-диском в відеозаписом допиту свідка ОСОБА_11 , який показав, що в 2019 виїхав з Луганської області, з ОСОБА_12 разом навчалися в ОСОБА_13 , знає, що потім останній пішов працювати на шахту, а потім вступив до народної міліції ЛНР. В переписці писав, що він солдат, кулеметник 2-го армійського корпусу (т.1 а.п.к.п.7175);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.06.2023, згідно якого 
-ОСОБА_14 впізнав на фототаблиці №1 на фото №2 та на фототаблиці №2 на фото №4 ОСОБА_7 ( т.1 а.м.к.п.77-80);
-відповідно до листа начальника відділу контррозвідки Управління СБУ в Черкаській області від 23.05.2023 на виконання доручення слідчого відділу Управління № 6/1056 від 17.05.2024 у кримінальному провадженні № 22023250000000246, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2023 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111КК України, встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , всебічно сприяє терористичній організації «ЛНР». Так, у квітні 2022 року в умовах воєнного стану, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, ОСОБА_7 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту та надає представникам російської федерації допомогу у проведенні підривної діяльності проти України шляхом участі у ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_15 (123 огмсб зс рф), на посаді кулеметника, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК - державну зраду в умовах воєнного стану. Встановлено, що станом на даний час ОСОБА_7 проходить службу на посаді кулеметника 1-го мотострілецького відділення 1-го мотострілецького взводу 3-ї мотострілецької роти 1-го мотострілецького батальйону « НОМЕР_2 огмсб зс рф» та неодноразово особисто приймав участь у бойових діях підрозділів ЗС України в районі н.п. Жолобок і Новотошківське Попаснянського району Луганської області та у червні 2022, разом з регулярними підрозділами збройних сил російської федерації, здійснював захоплення н.п. Гірське Попаснянського району Луганської області. Проведено огляд інтернет - сторінки, де міститься інформація про 123 огмсб зс рф, зокрема про склад, функції та участь вказаної у бойових діях проти військовослужбовців ЗСУ чи інших утворених відповідно до законодавства України збройних формувань, з метою збереження остей які містяться у відкритому доступі в мережі інтернет, про що складено відповідний протокол огляду (т.1 а.м.к.п. 86-87);
-протоколом огляду від 21.05.2024, згідно якого оглянуто публікації в мережі Інтернет, що містить інформацію щодо « ІНФОРМАЦІЯ_5 »( т.1 а.м.к.п. 88-94);
-протоколом огляду від 01.07.2024, згідно якого оглянуто інтернет ресурс, який представляє мапу війни України та дозволяє відстежувати перебування підрозділів зс рф (т.1 а.м.к.п.106-121); 
-висновком експерта від 22.01.2025 № КСЕ-19/124/14100-ФП, згідно якого у зображенні під назвою «5181f3639-1ff-4b5b-9206-9а85bf58а4а0» ознак, які б вказували на наявність ознак внесення змін (монтажу) - не виявлено. На фотознімках, збережених у електронному вигляді та достовірній фотографії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (збережена на оптичний носій як файл зображена одна й та ж сама особа (т.1 а.м.к.п. 133-146) 
До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.
Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.
Відповідно до ст. 297-1 ч. 2 КПК України передбачено порядок проведення досудового слідства по окремим статтям КК України, зокрема за ч. 2 ст.111 КК України, за якими обвинувачується ОСОБА_7 . 
Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі – рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент рф владімір путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації (далі - зс рф) на територію України.
О 04 год. 30 хв. 24.02.2022 президентом рф володимиром путіним оголошено початок так званої «спеціальної військової операції» проти України з метою проведення «демілітаризації та денацифікації України».
У той же час, тобто о 04 год. 30 хв. 24.02.2022 військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин указаної території.
Із вказаного часу зс рф спільно зі збройними підрозділами «днр» та «лнр», діючи з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, застосовують засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, вчиняють військову агресію відносно народу України, безпосередньо акти насильства щодо цивільного населення, з метою тероризування населення та поєднані з вбивствами цивільних осіб, а також здійснюють обстріли об`єктів військової та критичної інфраструктури, чим фактично ведуть повномасштабну війну проти України та українського народу.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.
Так, на теперішній час, на підставі Указу Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф, воєнний стан на території України продовжено з 05 год. 30 хв. 08.02.2025 строком на 90 діб, тобто до 09.05.2025.
Так, у квітні 2022 року ОСОБА_7 (більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області (більш точного місця у ході досудового розслідування не встановлено), в умовах воєнного стану, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, перейшов на бік ворога – російської федерації, а саме вступив до складу «2-ї окремої мотострілецької бригади народної міліції луганської народної республіки» (з 01.03.2023 перейменована на «123 окрему гвардійську мотострілецьку бригаду ордена доблесті ім. героя радянського союзу климента ворошилова», 123 огмсб зс рф), яка має організовану структуру, єдиноначальність, чітку систему підпорядкування і формальне розділення на структурні підрозділи за територіальним та функціональними ознаками, та вів бойові дії на тимчасово окупованій території Луганської області проти військовослужбовців Збройних Сил України.
Так, у період з не пізніше квітня 2022 року по грудень 2022 року (більш точний час у ході досудового слідства не встановлено), громадянин України ОСОБА_7 , будучи обізнаним про незаконність дій збройних підрозділів та політичного керівництва рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, реалізуючи прямий умисел, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати незалежність та територіальну цілісність України, бажаючи допомогти у проведенні підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України, добровільно перебуваючи на посаді кулеметника 1 мотострілецького відділення 1 мотострілецького взводу 3 мотострілецької роти 1 мотострілецького батальйону у званні «рядовий», діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, в умовах воєнного стану, надавав допомогу російській федерації у проведенні підривної діяльності проти України, а саме – зі зброєю в руках брав активну участь у бойових діях проти Сил оборони України в районі лінії бойового зіткнення у Луганській області, а саме неподалік населених пунктів Муратове, Оріхове-Донецьке, Пшеничне, Варварівка, Рубіжне. у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України доведена в повному обсязі.
Всі докази, досліджені безпосередньо судом, в даному кримінальному провадженні є належними та допустимими доказами, оскільки були отримані в порядку, передбаченому КПК України і у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у даному вироку, так як є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість та у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , у квітні 2022 року (більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області (більш точного місця у ході досудового розслідування не встановлено), в умовах воєнного стану, діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, перейшов на бік ворога – російської федерації, а саме вступив до складу «2-ї окремої мотострілецької бригади народної міліції луганської народної республіки» (з 01.03.2023 перейменована на «123 окрему гвардійську мотострілецьку бригаду ордена доблесті ім. героя радянського союзу климента ворошилова», 123 огмсб зс рф), яка має організовану структуру, єдиноначальність, чітку систему підпорядкування і формальне розділення на структурні підрозділи за територіальним та функціональними ознаками, та вів бойові дії на тимчасово окупованій території Луганської області проти військовослужбовців Збройних Сил України.
До такого висновку суд дійшов із того, що згідно згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі – рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
У порушення вимог п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) президент рф владімір путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації (далі - зс рф) на територію України.
О 04 год. 30 хв. 24.02.2022 президентом рф володимиром путіним оголошено початок так званої «спеціальної військової операції» проти України з метою проведення «демілітаризації та денацифікації України».
У той же час, тобто о 04 год. 30 хв. 24.02.2022 військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин указаної території.
Із вказаного часу зс рф спільно зі збройними підрозділами «днр» та «лнр», діючи з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, застосовують засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, вчиняють військову агресію відносно народу України, безпосередньо акти насильства щодо цивільного населення, з метою тероризування населення та поєднані з вбивствами цивільних осіб, а також здійснюють обстріли об`єктів військової та критичної інфраструктури, чим фактично ведуть повномасштабну війну проти України та українського народу.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено.
Так, на теперішній час, на підставі Указу Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф, воєнний стан на території України продовжено з 05 год. 30 хв. 08.02.2025 строком на 90 діб, тобто до 09.05.2025.
Кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст. 323 КПК України, тому, відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_7 сповіщався про день і час слухання справи через засоби масової інформації та шляхом направлення повістки, інтереси ОСОБА_7 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були. При цьому, суд вважає, що розглянуте кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченої, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Будь-яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченої та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено. Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Будь яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за обставин, викладених у даному вироку знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Дії ОСОБА_7 суд, кваліфікує: за ч. 2 ст. 111 КК України – державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту та надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинених в умовах воєнного стану.
Суд, при призначенні ОСОБА_7 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, які мали місце в умовах складної суспільно-політичної обстановки в Луганській, Донецькій областях та мав суттєвий вплив на охорону державної і громадської безпеки у цих регіонах держави, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, суспільна небезпека яких полягає у порушенні безпечних умов життєдіяльності, безпеки життя, здоров`я, власності широкого та невизначеного кола осіб та безпеки інших цінностей суспільства, особу винного, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого та приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 111 КК України з конфіскацією майна, оскільки, з урахуванням вказаних обставин, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 неможливе без ізоляції його від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні. 
Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ: 

ОСОБА_7 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, належного йому на праві власності.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 з моменту затримання.
Виконання вироку покласти на Управління СБУ в Черкаській області.
Речові докази відсутні. 
Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м.Черкас протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст.399 КПК України.

Колегія суддів: