ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/470/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Ємельянової О.О. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех", 08130, Київська обл., Бучанський р-н., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кришталева, буд. 5 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "С -Транс Авто", 64107, Харківська обл., Лозівський р-н, м. Первомайський (п), вул. Бугайченка, буд. 38, кім. 31-А 	
про	стягнення 67 534,36 грн.	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" про стягнення суми заборгованості за надані послуги (роботи) та продані запасні частини у розмірі 55 562,46 грн., суму штрафних санкцій (пені) у розмірі 10 206,32 грн., суму 3 % річних у розмірі 987,70 грн., суму індексу інфляції (інфляційного збільшення заборгованості) у розмірі 777,88 грн.
Також, до стягнення заявлені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором з ремонту та сервісного обслуговування № 26/06/2025 PB-01 від 26.06.2025 року в частині повного та своєчасного розрахунку.
Ухвалою суду від 23.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/470/26. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.
27.04.2026 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 10034/26).
Як вбачається із Комп`ютерної програми “Діловодство спеціалізованого суду” у позивача та відповідача наявні зареєстровані електронні кабінети, у зв`язку із чим, ухвалу суду від 23.02.2026 року про відкриття провадження у справі, було направлено судом в їх електронні кабінети, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, а саме:
- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 23.02.2026 року у справі № 922/470/26 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 23.02.2026 року о(б) 15:27 год.»;
- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 23.02.2026 року у справі № 922/470/26 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 23.02.2026 року о(б) 15:27 год.».
Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з положеннями пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Враховуючи вищевикладене, та наявні у матеріалах справи докази отримання сторонами у справі ухвали суду від 23.02.2026 року про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про належне повідомлення сторін у справі про розгляд справи у суді.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що станом на 27.04.2026 року відповідач відзив на позов не надав, у зв`язку із чим, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України").
Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак відповідним правом на його подання не скористався, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду надано не було.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до статті 248 Господарського процесуального України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.
Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.
Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи достатність часу наданого сторонами для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.
Як зазначає позивач, 26.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" (відповідач, замовник) було укладено договір з ремонту та сервісного обслуговування № 26/06/2025 PB-01.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2027 рок (пункт 8.1. договору).
Пунктом 1.1. договору, сторони погодили, що відповідно до умов договору, замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконувати за замовленням замовника роботи по ремонту та сервісному обслуговуванню сільськогосподарської техніки та надавати послуги з мийки та шино монтажу, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та / або послуги та оплачувати їх, на умовах цього договору.
Приймання техніки в ремонт здійснюється виконавцем за попередньо оформленим наряд – замовленням. Замовлення вважається оформленим, якщо воно підписано сторонами, або якщо виконавець надіслав на електронну адресу замовника замовлення, а замовник протягом одного робочого дня не надав виконавцю письмової відмови. Виконання робіт (замовлення) розпочинається виконавцем не раніше оплати замовником вартості робіт/послуг/запасних частин/витратних матеріалів, у відповідності до вимог пунктів 4.2, 4.3. цього договору( пункт 1.2. договору).
Згідно пункту 1.5. договору, сторони погодили, що перелік робіт та / або послуг, строки їх надання (виконання), перелік запасних частин та матеріалів, що підлягають заміні (застосуванню), вартість робіт та /або послуг, із урахуванням вартості запчастин і витратних матеріалів зазначаються у відповідному наряд – замовленні.
Пунктами 2.1. -2.2. визначено, що виконавець виконує роботи власними засобами, використовуючи оригінальні запчастини. Виконавець має право залучати до виконання робіт інших осіб. У цьому випадку за результати робіт перед замовником відповідає виконавець.
Замовник власними силами доставляє виконавцю на територію та забирає техніку з ремонту. Виконавець не несе зобов`язання здійснювати доставку техніки від / до замовника, якщо це не передбачено іншими договорами. У разі надання виконавцем послуг з ремонту та сервісного обслуговування техніки за адресою вказаною замовником, яка відрізняється від адреси місцезнаходження ремонтних баз виконавця, замовник зобов`язаний сплатити вартість транспортних витрат, на підставі рахунку виконавця (пункти 2.3 – 2.4. договору). 
Пунктом 4.1. договору, сторони погодили, що вартість робіт для кожного ремонту рузначається згідно з наряд-замовленням.
Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) за цим договором визначатиметься за підсумком замовлень до нього, підписаних уповноваженими представниками Сторін протягом терміну дії даного договору (підпункт 4.1.1. договору).
Пунктом 4.2. договору визначено, що на підставі виставленого виконавцем рахунку/ів замовник здійснює оплату вартості запасних частин та витратних матеріалів в повному обсязі до початку виконання робіт виконавцем, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця у строк не пізніше2 (двох) банківських днів з моменту надіслання виконавцем на електронну адресу замовника рахунків.
Відповідно до пункту 4.3. договору, замовник зобов`язаний оплачувати роботи (послуги) наступними платежами:
- впродовж 2 (двох) банківських днів з дати надіслання виконавцем рахунку/ів на електронну пошту замовника, замовник зобов`язаний сплатити виконавцю 50 % передплати від вартості робіт, визначених в замовленні, до початку проведення робіт.
- впродовж 2 (двох) банківських днів з дати надіслання виконавцем рахунку/ів на електронну пошту замовника, замовник зобов`язаний сплатити виконавцю суму, вказану в рахунку/ах, за проведені додаткові роботи та додаткові роботи згідно дефектної відомості.
- кінцева оплата здійснюється замовником в термін (строк), що не перевищує 2 (двох) банківських днів з моменту виконання робіт виконавцем, що підтверджується складанням виконавцем акту виконаних робіт та надіслання такого акту на електронну адресу замовника.
Згідно пунктів 4.4. - 4.8. договору, оплата здійснюється шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця згідно рахунку/ів, складеного/их виконавцем. Наряд-замовлення вважається оплаченим в момент надходження грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Повернення (передача) відремонтованої техніки з ремонту відбувається після здійснення замовником оплати виконаних робіт/запасних частин/витратних матеріалів, якщо сторони не домовились про інше шляхом проставляння відповідної відмітки на попередньо погодженому наряд-замовленні. Виконавець не несе відповідальності за будь - яку затримку передачі техніки замовнику з ремонту, якщо замовник не оплатив послуги/запасні частини/витратні матеріали в повному обсязі. У разі надання послуг з шиномонтажу та/або мийки техніки, замовник зобов`язаний оплатити виконавцю 100% від вартості послуг на умовах передплати до початку проведення робіт. У разі надання послуг з сервісного обслуговування, замовник зобов`язаний оплатити виконавцю аванс у розмірі 100% за виставленим виконавцем рахунком не пізніше 2 (двох) банківських днів до початку надання послуг з сервісного обслуговування, якщо інше не передбачено в наряд-замовленні, де сторони можуть погодити, що оплата у розмірі 100% здійснюється замовником протягом 2 (двох) банківських днів з моменту надання послуг та виставлення виконавцем рахунку.
Відповідно до пунктів 5.1. – 5.2. договору, приймання-передача виконаних робіт здійснюється сторонами з підписанням акту виконаних робіт протягом 2 (двох) банківських днів з моменту закінчення проведених робіт. Якщо замовник відмовляється прийняти виконані роботи, він повинен написати мотивовану відмову згідно пункту 3.3 даного договору. У випадку, якщо протягом зазначеного строку виконавець не отримає підписаний замовником примірник акту або обґрунтованої відмови від його підписання, акт вважається підписаним замовником, а роботи вважаються такими, що виконані належним чином, відповідно зауваження та претензії щодо виконаних робіт у замовника відсутні. Після підписання акту виконаних робіт та здійснення повної оплати за виконані роботи/запасні частини/витратні матеріали замовник зобов`язаний власними силами забрати техніку з території виконавця протягом двох банківських днів, про що складається та підписується сторонами акт прийому - передачі техніки з ремонту.
Згідно пункту 5.3. договору, у випадку, якщо замовник не здійснив оплати рахунків у строки згідно п.п. 4.2., 4.3. цього договору, він зобов`язаний відразу забрати власними силами не відремонтовану техніку, якщо така техніка знаходиться на території виконавця. При поверненні не відремонтованої техніки на підставі зазначеного пункту договору замовник зобов`язаний також відшкодувати виконавцю витрати на збирання/розбирання/дефектування техніки та транспортні витрати, якщо техніку завезли/забрали з ремонту власним або орендованим транспортом виконавця.
Пунктом 5.4. договору визначено, що у разі, якщо замовник не забрав свою техніку, яка знаходиться на території виконавця, в межах строків, визначених в п.п. 5.2., 5.3. цього договору замовник зобов`язаний відповідно до виставленого виконавцем рахунку оплатити вартість послуг за зберігання техніки в розмірі 500,00 грн. в т.ч. ПДВ за кожну добу.
За твердженнями позивача, останнім умови договору було виконано у повному обсязі, про що свідчить акт виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн.
Також рахунки - фактура № 17978 від 25.06.2025 року на суму 48 577,20 грн., № 33035 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн., № 18465 від 30.06.2025 року на суму 5 493,20 грн., та видаткові накладні № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн., № 10270 від 01.07.2025 року на суму 5 493,20 грн., 
Згідно акту звірки взаєморозрахунків станом за період з 01.01.2025 року по 06.10.2025 року підписаного між сторонами, сума боргу становить 55 562,46 грн.
Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію вих. № 184 від 11.12.2025 року, у якій останній зазначено про вимогу здійснити оплату заборгованості у розмірі 55 562,46 грн., проте остання залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що стало причиною звернення позивача із даним позовом до суду.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.
Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Як убачається із матеріалів справи, та на чому наполягає позивач, останнім на виконання умов договору було надано послуги, про що свідчить:
- акт виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн.,
- видаткова накладна № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн., 
- видаткова накладна № 10270 від 01.07.2025 року на суму 5 493,20 грн.
Також, позивач зазначає що між сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків станом за період з 01.01.2025 року по 06.10.2025 року відповідно до якого, сума боргу становить 55 562,46 грн.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем суми боргу у розмірі 55 562,46 грн., та встановлено наступне.
Як убачається із матеріалів справи, та наявних доказів: 
26.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" (відповідач, замовник) було укладено договір з ремонту та сервісного обслуговування № 26/06/2025 PB-01.
У підтвердження виконання вимог, саме за договором з ремонту та сервісного обслуговування № 26/06/2025 PB-01. від 26.06.2025 року, позивачем було надано до суду:
- акт виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн.,
- видаткова накладна № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн., 
- видаткова накладна № 10270 від 01.07.2025 року на суму 5 493,20 грн.
Судом було досліджено надані позивачем докази, та встановлено наступне:
Згідно акту виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн. вбачається, що позивачем із посиланням на рахунок № 000000179778 від 25.06.2025 року згідно договору № 25/06/2025 PB-01 від 25.06.2025 року.
З рахунку - фактури № 17978 від 25.06.2025 року на суму 48 577,20 грн. також вбачається посилання на договір № 25/06/2025 PB-01 від 25.06.2025 року.
Також, судом встановлено, що видаткова накладна № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн., містись посилання на договір № 25/06/2025 PB-01 від 25.06.2025 року на підставі замовлення № 00000018020 від 26.06.2025 року, та рахунок - фактура № 33035 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн., також містись посилання на договір № 25/06/2025 PB-01 від 25.06.2025 року.
Підписаний між сторонами акт звірки взаєморозрахунків станом за період з 01.01.2025 року по 06.10.2025 року на суму боргу становить 55 562,46 грн. не містить будь-якого посилання, за яким саме зобов`язанням (договором) виник борг.
У зв`язку із чим, суд не приймає надані позивачем у підтвердження виконання робіт, саме за договором з ремонту та сервісного обслуговування № 26/06/2025 PB-01 від 26.06.2025 року докази, а саме:
- акт виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн.;
- рахунок - фактура № 17978 від 25.06.2025 року на суму 48 577,20 грн.;
- видаткова накладна № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн.; 
- рахунок - фактура № 18465 від 30.05.2025 року на суму 5 493,20 грн. оскільки виконані робити за ними відбулися до іншим договором, а саме № 25/06/2025 PB-01 від 25.06.2025 року.
При цьому, ані матеріали справи, ані надані позивачем до позовної заяви докази в обґрунтування позовних вимог не містять будь-яких додаткових угод до договору з ремонту та сервісного обслуговування № 26/06/2025 PB-01 від 26.06.2025 року.
Також до матеріалів справи позивачем не надано і договору № 25/06/2025 PB-01 від 25.06.2025 року.
У зв`язку із чим, позовні вимоги щодо стягнення суми боргу за актом виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн. (договору № 25/06/2025 PB-01 від 25.06.2025 року), та видатковою накладною № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн. (договір № 25/06/2025 PB-01 від 25.06.2025 року ) не можуть бути покладені на відповідача в межах заявлених позовних вимог, а саме щодо стягнення суми боргу саме за договором з ремонту та сервісного обслуговування № 26/06/2025 PB-01 від 26.06.2025 року.
Також, суд враховує, що згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі №910/4055/18, від 16.04.2019 року у справі № 925/2301/14).
Належність як змістовна характеристика та допустимість, як характеристика форми є властивостями доказів, оскільки вони притаманні кожному доказу окремо і без їх одночасної наявності жодний доказ не може бути прийнятий судом.
Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що судам слід враховувати, що допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.
Вказаний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2022 року у справі № 910/366/21.
Враховуючи вищевикладене, безпідставним є заявлена до стягнення із відповідача сума боргу у розмір 50 069,26 грн. оскільки такі послуги були надані за іншим договром.
Судом здійснено перевірку видаткової накладної № 10270 від 01.07.2025 року на суму 5 493,20 грн. та встановлено, що остання містить посилання на договір № 26/06/2025 від 26.06.2025 року на підставі заказу № 00000018647 від 30.06.2025 року, та рахунок - фактуру № 18465 від 30.05.2025 року на суму 5 493,20 грн. також містить посилання на договір № 26/06/2025 від 26.06.2025 року.
У зв`язку зі чим, за висновком суду, обґрунтованою є сума боргу саме за спірним договором у загальному розмірі 5 493,20 грн.
Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення суму штрафних санкцій (пені) у розмірі 10 206,32 грн., суму 3 % річних у розмірі 987,70 грн., суму індексу інфляції (інфляційного збільшення заборгованості) у розмірі 777,88 грн.
Щодо стягнення із відповідача заявлених позивачем суми 3 % річних у розмірі 987,70 грн., та суми індексу інфляції (інфляційного збільшення заборгованості) у розмірі 777,88 грн., суд зазначає наступне.
Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
За змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.
Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначеного способу захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).
Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем суми 3 % річних у розмірі 987,70 грн. за загальний період з 27.06.2025 року по 29.02.2026 року, та суми індексу інфляції (інфляційного збільшення заборгованості) у розмірі 777,88 грн. за загальний період з 27.06.2025 року по 29.01.2026 року нарахованих за актом виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн., та видатковими накладними № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн., № 10270 від 01.07.2025 року на суму 5 493,20 грн. та встановлено, що здійснені позивачем нарахування на:
- акт виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн.;
- видаткову накладну № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн. є необґрунтованими, оскільки відповідні роботи та надані послуги, були надані за іншим договором, у зв`язку із чим, безпідставним є стягнення із відповідача нарахованих позивачем, а саме:
- 3 % річних на суму бору на суму 48 577,20 грн. (за період з 27.06.2025 року по 29.02.2026 року) та на суму боргу 1 492,06 грн. (за період з 28.06.2025 року по 29.02.2026 року) у загальному розмірі 892,89 грн.;
- інфляційних втрат на суму бору на суму 48 577,20 грн. (за період з 27.06.2025 року по 29.02.2026 року) та на суму боргу 1 492,06 грн. (за період з 28.06.2025 року по 29.02.2026 року) у загальному розмірі 700,97 грн.
Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем суми 3 % річних за видатковою накладною № 10270 від 01.07.2025 року на суму 5 493,20 грн. за період з 02.07.2025 року по 29.01.2026 в онлайн системі "Ліга закон" та встановлено, що такі нарахування не перевищують суми за розрахунком суду, а тому підлягають до задоволення у розмірі 94,81 грн.
Судом також було здійснено перевірку нарахованих позивачем суми інфляційних втрат за видатковою накладною № 10270 від 01.07.2025 року на суму 5 493,20 грн. за період з 02.07.2025 року по 29.01.2026 в онлайн системі "Ліга закон" та встановлено, що такі нарахування не перевищують суми за розрахунком суду, а тому підлягають до задоволення у розмірі 76,91 грн.
Щодо заявленої позивачем до стягнення із відповідача суми штрафних санкцій (пені) у розмірі 10 206,32 грн., суд зазначає наступне.
Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.
Згідно пункту 7.2. договору сторони погодили, що при порушенні строків оплати, визначених цим договором, виконавець має право нарахувати, а замовник зобов`язаний сплатити за першою вимогою пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.
Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем суми пені у розмірі 10 206,32 грн. за загальний період з 27.06.2025 року по 29.02.2026 року, та суми індексу інфляції (інфляційного збільшення заборгованості) у розмірі 777,88 грн. за загальний період з 27.06.2025 року по 29.01.2026 року нарахованих за актом виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн., та видатковими накладними № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн., № 10270 від 01.07.2025 року на суму 5 493,20 грн., та встановлено, що здійснені позивачем нарахування пені на:
- акт виконаних робіт № 00000009828 від 25.05.2025 року на суму 48 577,20 грн.;
- видаткову накладну № 9867 від 26.06.2025 року на суму 1 492,06 грн. є необґрунтованими, оскільки відповідні роботи та надані послуги, були надані за іншим договором, у зв`язку із чим, безпідставним є стягнення із відповідача нарахованих позивачем, а саме:
- пені на суму бору на суму 48 577,20 грн. (за період з 27.06.2025 року по 29.02.2026 року) та на суму боргу 1 492,06 грн. (за період з 28.06.2025 року по 29.02.2026 року) у загальному розмірі 9 226,57 грн.
Судом також було здійснено перевірку нарахованих позивачем суми пені за видатковою накладною № 10270 від 01.07.2025 року на суму 5 493,20 грн. за період з 02.07.2025 року по 29.01.2026 в онлайн системі "Ліга закон" та встановлено, що такі нарахування не перевищують суми за розрахунком суду, а тому підлягає до задоволення у сумі 979,75 грн.
При цьому, суд приймає до уваги, що відповідач маючи зареєстрований в системі ЄСІСТ електронний кабінет, про свідчить довідка суду про доставку електронного листа з якої вбачається, що “Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 23.02.2026 року у справі № 922/470/26 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 23.02.2026 року о(б) 15:27 год.», та будучи обізнаний про розгляд справи у суді, будь-яких доказів, у спростування позовних вимог, у тому числі і відзиву на позовну заяву, у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України до суду надано не було.
Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме про стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості за надані послуги (роботи) та продані запасні частини у розмірі 5 493,20 грн., суму штрафних санкцій (пені) у розмірі 979,75 грн., суму 3 % річних у розмірі 94,81 грн., суму індексу інфляції (інфляційного збільшення заборгованості) у розмірі 76,91 грн. 
В частині стягнення заборгованості за надані послуги (роботи) та продані запасні частини у розмірі 50 069,26 грн., суму штрафних санкцій (пені) у розмірі 9226,57 грн., суму 3 % річних у розмірі 892,89 грн., та суму індексу інфляції (інфляційного збільшення заборгованості) у розмірі 700,97 грн. - відмовити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 327,44 грн.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 13, 42, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -  

УХВАЛИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" (64107, Харківська обл., Лозівський р-н, м. Первомайський (п), вул. Бугайченка, буд. 38, кім. 31-А, ЄДРПОУ 37706791) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех", (08130, Київська обл., Бучанський р-н., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кришталева, буд. 5, ЄДРПОУ 33870417) суму заборгованості за надані послуги (роботи) та продані запасні частини у розмірі 5 493,20 грн., суму штрафних санкцій (пені) у розмірі 979,75 грн., суму 3 % річних у розмірі 94,81 грн., суму індексу інфляції (інфляційного збільшення заборгованості) у розмірі 76,91 грн. та судовий збір у розмірі 327,44 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 

В частині стягнення заборгованості за надані послуги (роботи) та продані запасні частини у розмірі 50 069,26 грн., суму штрафних санкцій (пені) у розмірі 9226,57 грн., суму 3 % річних у розмірі 892,89 грн., та суму індексу інфляції (інфляційного збільшення заборгованості) у розмірі 700,97 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.
Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.
Реквізити сторін:
позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех", (08130, Київська обл., Бучанський р-н., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кришталева, буд. 5, ЄДРПОУ 33870417)
відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "С -Транс Авто", 64107, Харківська обл., Лозівський р-н, м. Первомайський (п), вул. Бугайченка, буд. 38, кім. 31-А, ЄДРПОУ 37706791).

Повне рішення складено "28" квітня 2026 р. 

Суддя		О.О. Ємельянова