Справа № 638/12398/25
Провадження № 2/638/1869/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року     м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М., 
за участю секретаря судового засідання Шут Д.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
встановив:
ТОВ "ФК "Ейс" звернулось до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 868404280 від 14 грудня 2021 року у розмірі 19199,67 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 14 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та  ОСОБА_1  уклали кредитний договір № 868404280. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний  ОСОБА_1  за допомогою одноразового ідентифікатора MNV49AF3. Згідно умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав свій обов`язок та перерахував  ОСОБА_1 , шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 7100 грн 14 грудня 2021 року на банківську карту № НОМЕР_1 , яку він вказав у заявці при укладенні кредитного договору.
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого був продовжений до 31 грудня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором. 
30 жовтня 2023 року ТОВ “Таліон Плюс” та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 30/1023-01 . Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 20 від 20 грудня 2023 року до договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором.
29 травня 2025 року ТОВ “ФК “Онлайн Фінанс” та ТОВ "ФК "Ейс" уклали договір факторингу № 29/05/25-Е відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Ейс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ "ФК "Ейс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19199,67 грн. Відповідач не виконував умови договору належним чином, не повністю сплачував платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2026 року клопотання представника ТОВ “ФК "Ейс" - Тараненка А.І. про витребування доказів задоволено частково. витребувано у АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ: 21133352) наступну інформацію: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП): НОМЕР_2 платіжна картка 4441-11XX-XXXX-5171; інформацію про факт зарахування коштів на картковий рахунок – маска Картки 4441-11XX-XXXX-5171, у період з період з 14.12.2021 по 19.12.2021 у сумі 7100 грн. У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП): НОМЕР_2 на картковий рахунок - маска карти НОМЕР_1 , за період з 14.12.2021 по 19.12.2021 у сумі 7100,00 грн, витребувано інформацію у вигляді первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутністю представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що 14 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та  ОСОБА_1  було укладено договір кредитної лінії № 868404280.
Відповідно до п. 1.3 договору, Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 7100 грн до 12 січня 2022 року.
З паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 868404280 від 14 грудня 2021 року, також підписаного позичальником, вбачається, що сторони кредитного договору погодили між собою умови кредитування, а саме його строк, процентну ставку, суму кредиту, тощо.
Договір та паспорт споживчого кредиту підписаний  ОСОБА_1  за допомогою одноразового ідентифікатора MNV49AF3.
Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 14 грудня 2021 року  ОСОБА_1  вказав свої персональні дані та зазначив номер картки НОМЕР_1 . 
14 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 7100 грн на банківську карту №  НОМЕР_1 ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 3e5228ef-8f35-468b-bbb2-f2636e2dc6ba.
Відповідно до відповіді наданої АТ “Універсал банк” на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2026 року на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП): НОМЕР_2 емітувалась платіжна картка № НОМЕР_3 . На картковий рахунок № НОМЕР_3 , у період з 14.12.2021 по 19.12.2021 року було зарахування коштів у сумі 7100,00 грн. 
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (який додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 було продовжено до 31 грудня 2021 року), у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, строк дії якого було продовжено додатковими угодами до 31 грудня 2024 року.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 18 931,29 грн. 
30 жовтня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01.
Відповідно до копії витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20 грудня 2023 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19199,67 грн.
29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 29/05/25-Е.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 29 травня 2025 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ "ФК "Ейс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19 199,67 грн, з яких: 7 099,59 грн - заборгованість по тілу кредиту; 12100,08 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Таким чином  ОСОБА_1  має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "Ейс" за кредитним договором № 868404280 від 14 грудня 2021 року у розмірі 19199,67 грн.
Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов договору.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 1055 цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).
Стаття 514 цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  порушено умови укладеного ним кредитного договору, в зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 19 199,67 грн.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами відповідачкою суду не надано.
Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині в повному обсязі.
Позивачем заявлено вимоги про стягнення з  ОСОБА_1  на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн.
Заявлена позивачем сума не може бути безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ( п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ТОВ "ФК "Ейс" надано: копію договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 укладений між ТОВ "ФК "Ейс" та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» від 29 травня 2025 року; копію додаткової угоди № 25770681249 до договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025; копію акт прийому-передачі наданих послуг від 05 червня 2025 року, відповідно до якого адвокатом було надано ТОВ "ФК "Ейс" наступні правові та юридичні послуги: складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до позичальника, яким є  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 868404280 від 14 грудня 2021 року - 5000 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є  ОСОБА_1 , за кредитним договором № 868404280 від 14 грудня 2021 року - 1000; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 868404280 від 14 грудня 2021 року на рахунок позичальника, яким є  ОСОБА_1  - 1 500 грн; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 868404280 від 14 грудня 2021 року на рахунок позичальника, яким є  ОСОБА_1  -1 500 грн.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін .
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18,від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства,навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витратна професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для вивчення та підготовки позовної заяви, суд вважає, що зазначені представником ТОВ "ФК "Ейс" витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. є завищеними та недостатньо обґрунтованими.
Отже, суд вважає, що з  ОСОБА_1  на користь ТОВ "ФК "Ейс" підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Питання про стягнення суми судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до  ОСОБА_1   про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" заборгованість за кредитним договором № 868404280 від 14 грудня 2021 року у розмірі 19 199  (дев`ятнадцять тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн 67 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" (ЄДРПОУ 42986956, адреса: м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005).
Відповідач:  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса:  АДРЕСА_1 ).

Суддя Л.М. Рибальченко