ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №331/7073/25 Головуючий в 1 інст. Каретник Ю.М.
Провадження №33/807/534/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Ворони Д.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ворони Д.С. на постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір»,-
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №520842 від 22 листопада 2025 року вбачається, що 22 листопада 2025 року о 19:30, м. Запоріжжя, вулиця Глісерна, 22, водій ОСОБА_1 керував ТЗ Kia Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування ТЗ відсторонений шляхом паркування авто без порушень ПДР, про повторність попереджений, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, з протоколу серії ЕПР1 №520883 від 22 листопада 2025 року вбачається, що 22 листопада 2025 року о 19:30, м.Запоріжжя, вулиця Глісерна, 22, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Kia Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований ТЗ ЗАЗ 110217, д.н.з. НОМЕР_3 , що стояв, унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає, чим порушив п.10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Ворона Д.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вона є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що працівниками поліції при складанні адміністративних протоколів та оформленні матеріалів допущено ряд істотних порушень, які виключають законну можливість притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В наданих суду матеріалах відсутні належні та допустимі докази про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Наголошує, що відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису ОСОБА_1 на запитання працівника поліції неодноразово повідомляв, що він не перебував за кермом належного йому транспортного засобу, за кермом була інша людина, його дівчина ОСОБА_2 . Однак, працівники поліції проігнорували вказані обставини, не здійснили відповідні дії для встановлення особи, яка перебувала за кермом, не встановили відомості про цю особу, склавши протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки саме він є власником транспортного засобу. Більш того, особа яка перебувала за кермом, також знаходилась на місці події поряд з ОСОБА_1 , проте, працівники поліції не намагались навіть почути власника транспортного засобу, не відібрали пояснень у особи, яка дійсно перебувала за кермом, оскільки виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та заздалегідь вирішили складати протоколи саме відносно нього. 
Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом та свою вину у вищевказаному ДТП, працівники поліції не встановили особу, яка перебувала за кермом та щодо якої необхідно було складати протокол за ст.124 КУпАП. 
Вважає, що наведені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо складених матеріалів відносно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Разом із цим, вказані відомості підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_2 , однак судом не прийнято до уваги її пояснення. При цьому, суд прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , який на виклик суду не з`явився, проживає в одному будинку з ОСОБА_1 та має до нього упереджене ставлення через те, що останній є військовослужбовцем.
Звертає увагу суду, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не є змістовним, не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинку, роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав.
Вказує, що згідно наявних в матеріалах справи пояснень свідка ОСОБА_4 після виклику ним працівників поліції на місце події ОСОБА_1 пішов до крамниці, розташованої біля будинку та до приїзду поліцейських повернувся з пляшкою алкогольного напою і почав вживати його на місці події. На відеозаписі з бодікамер працівників поліції зафіксований факт вживання ОСОБА_1 алкоголю на місці події. При цьому, він неодноразово повідомляв працівникам поліції, що до зазначеної події алкогольних напоїв не вживав, лише після виклику наряду поліції на місце пригоди розхвилювався, пішов до крамниці біля будинку, купив пляшку алкоголю та почав його вживати, щоб заспокоїтись. Разом із цим, працівники поліції неодноразово чули зазначені повідомлення ОСОБА_1 , один з працівників навіть роз`яснив останньому, що після ДТП також не можна вживати алкоголь особі, яка керувала транспортним засобом, та повідомив ОСОБА_1 про адміністративну відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП – саме за вживання алкоголю після вчинення ДТП. Натомість, незважаючи на встановлені обставини на місці події щодо вживання ОСОБА_1 алкоголю безпосередньо перед приїздом працівників поліції, був складений протокол за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стверджує, що в сукупності наведені обставини, зокрема факт не керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вживання алкоголю перед приїздом працівників поліції, в подальшому і призвели до його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкоголь після ДТП, сам на цьому наголошував, а проведеним оглядом був би встановлений позитивний результат. 
Отже вважає, що при складанні протоколу працівники поліції дійшли помилкового висновку щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - як керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останній взагалі не перебував за кермом, а алкоголь вживав вже після ДТП.
Зауважує, що протоколи про адміністративні правопорушення були складені за відсутності ОСОБА_1 . При перегляді відеозапису вбачається, що працівник поліції складає протоколи відносно ОСОБА_1 в іншій кімнаті відділу поліції, лише після складання протоколів без участі ОСОБА_1 , працівник поліції ознайомив його з правами та повідомив дату слухання справи в суді, при цьому особу, відносно якої складали протоколи, до сусідньої кімнати не запрошували. 
Отже, протоколи про вчинення адміністративних правопорушень та інші матеріали були складені поліцейським без присутності ОСОБА_1 , а положення КУпАП не передбачає можливість складання протоколу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Просить скасувати постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 , провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши адвоката Ворону Д.С., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях на обставин викладених в протоколі серії ЕПР № 520842 та серії ЕПР № 520883 від 22 листопада 2025 року підтверджується наступними дослідженими доказами:
- протоколом серії АА № 040842 про адміністративне затримання від 22 листопада 2025 року в порядку ст. 261 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був доставлений до службового приміщення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області у зв`язку із вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, для складання адміністративних матеріалів, припинення правопорушення (а.с. 6);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 8);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ОКЗПНД та СХЗ» ЗОР від 22 листопада 2025 року. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 7);
- письмовими пояснення свідка ОСОБА_4 , в яких він вказав, що 22 листопада 2025 року приблизно о 19:30 год. став свідком, як невідомий йому громадянин під час руху заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль, він йому зробив зауваження та запропонував викликати поліцію для фіксації даної події, на що останній відреагував агресивно та почав виражатися нецензурною лайкою та погрожувати. На думку свідка, водій мав ознаки алкогольного сп`яніння. Коли свідок викликав поліцію, водій пішов до крамниці неподалік і до приїзду поліції повернувся з пляшкою алкогольного напою (а.с.9);
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , відповідно до яких, вона 22 листопада 2025 року гуляла на майданчику, коли її сусід ОСОБА_6 , перебуваючи у нетверезому стані сів за кермо автомобіля Kia Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого відбулась ДТП, а саме: заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 1102 НОМЕР_3 , після чого від`їхав, вийшов з авто, почав сваритися з громадянином, який зробив йому зауваження, після чого була викликана поліція (а.с.10);
- схемою місця ДТП, якою зафіксовано місце зіткнення та пошкодження транспортних засобів, напрямок руху транспортного засобу Kia Cerato, д.н.з. НОМЕР_2 , місце наїзду на транспортний засіб ВАЗ 1102 НОМЕР_3 (а.с. 23);
- фотознімками з місця дорожньо-транспортної пригоди, на яких зафіксовані механічні пошкодження транспортних засобів (а.с.30);
- відеозаписом події (а.с. 16).
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5, п. 10.9 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а за кермом перебувала його дівчина ОСОБА_2 , суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Так, в судовому засіданні апеляційного суду було переглянуто відеозапис, який міститься в матеріалах справи. Даним записом зафіксовано приїзд співробітників поліції за викликом на місце ДТП, де свідки події, вказують працівникам поліції саме як на водія, як в подальшому встановлено ОСОБА_1 , як на особу, яка вчинила ДТП. При цьому, ОСОБА_1 факт керування та вчинення ним ДТП заперечує. Проте не вказує, що за кермом перебувала ОСОБА_2 . Крім того, і сама ОСОБА_2 , яка перебувала поряд, жодного разу не вказала, що керувала транспортним засобам, внаслідок чого відбулась ДТП. В ході подальшого з`ясування обставин ОСОБА_1 починає поводити себе нестримано та на вимогу співробітника поліції відмовляється надати свої документи. Слідує затримання ОСОБА_1 та доставлення його до ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, де від призначення безоплатної правової допомоги ОСОБА_1 відмовився. В приміщенні відділу поліції, поліцейський здійснює візуальний огляд ОСОБА_1 шляхом подиху водія ротом, встановлення та оголошення виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у передбаченому законодавством порядку, чітка відмова ОСОБА_1 пройти запропонований огляд. Оголошення ОСОБА_1 його процесуальних прав, оголошення змісту протоколів та їх підписання.
Слід зазначити, що письмові пояснення очевидців події ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю узгоджуються з їх поясненнями зафіксованими відеозаписом події, де вони прямо вказують саме на ОСОБА_1 як на особу, яка вчинила ДТП. При цьому на запитання працівника поліції, свідок ОСОБА_4 зазначає, що йому не відомо кому саме належить транспортний засіб ВАЗ 1102 НОМЕР_3 , на який ОСОБА_1 скоїв наїзд, раніше бачив, що автомобілем ВАЗ 1102 НОМЕР_3 керувала невідома йому дівчина.
Підстави для сумнівів в об`єктивності пояснень вказаних свідків в частині, що мають значення в контексті обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у судді апеляційного суду відсутні.
Таким чином, при прийнятті рішення, суддя місцевого суду обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були свідками події ДТП за участю ОСОБА_1 , оскільки їх пояснення відповідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.
На переконання судді апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколах час та місці не викликає сумніву.
Посилання в апеляційній скарзі на складання протоколу за відсутністю ОСОБА_1 судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються відеозаписом події. 
Так, відеозапис засвідчує, що зміст протоколів про адміністративні правопорушення було оголошено ОСОБА_1 після чого він підписав, від надання пояснень відмовився, копію протоколу отримав.
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
На переконання судді апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинені ним правопорушення.
Суддя апеляційного суду вважає, що суддею районного суду при обранні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення дотримано вимоги ст.ст. 33, 36 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення; особу правопорушника; ступінь його вини; майновий стан; відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.
Отже, наведені в апеляційній скарзі твердження правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ворони Дениса Сергійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. РассуждайДата документу  Справа № 331/7073/25