Справа № 366/3505/24
Провадження № 3/366/4/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2026 року суддя Іванківського районного суду Київської області Гончарук О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №3 Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :
27 листопада 2024 року до суду від Відділення поліції № 3 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
З матеріалів справи слідує, що 24.11.2024 року о 19 год. 05 хв. на автодорозі Чорнобиль – ЧАЕС водій керував автомобілем AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив з`їзд в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п.2.3, 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
05.01.2026 року від представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Пасічника Ю.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Вивчивши клопотання про закриття провадження у справі, подане адвокатом Пасічником Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто, за вчинення адміністративного порушення, що спричинило пошкодження визначених у диспозиції ст. 124 КУпАП об`єктів.
З диспозиції ст.124 КУпАП вбачається, що внаслідок порушення ПДР мають бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників ДТП, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, умовою настання відповідальності є «пошкодження транспортних засобів», тобто порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох транспортних засобів або іншого майна третіх осіб, оскільки спричинення пошкоджень власному майну не може мати своїм наслідком будь-яку відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пошкодив лише автомобіль яким керував, жодних інших наслідків не настало. 
Заподіяння механічних ушкоджень технічному засобу, яким керував водій, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність настає у випадку, якщо пошкоджено чуже майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 269 КУпАП потерпілим визнається особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 своїми неумисними діями, які є предметом судового дослідження, спричинив матеріальну шкоду виключно власному майну (поєднавши таким чином в одній особі потерпілого та особу, яка завдала шкоду) та не посягнув і не спричинив шкоду охоронюваним законом інтересам, визначеним в ст. 9 КУпАП, то в його діях, в контексті вказаної статті, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки особа сама собі завдала шкоду, не спричинивши при цьому шкоди охоронюваним правовідносинам.
Суд ставиться критично до викладених письмових пояснень, фактично зазначених в поданому адвокатом Пасічником Ю.О. клопотанні про закриття провадження у справі в частині того, що ОСОБА_1 не залишав місця ДТП, не керував транспортним засобом та надав пояснення на місці оформлення матеріалів адміністративної справи під тиском погроз з боку працівників поліції, оскільки відповідних доказів (скарг на дії працівників поліції, доказів здійснення тиску з їх боку) не надано. 
Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Наявність сумнівів вказаних у клопотанні не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
П.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст.124, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя     Гончарук О.П.