ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 травня 2026 року 	Справа № 280/542/25 м.Запоріжжя	

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2024 в частині призову ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2024 року в частині призову ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 .
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1937,92 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що без проходження позивачем належної військово-лікарської комісії та професійно-психологічного відбору, не міг бути виданий наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов позивача на військову службу під час мобілізації, відповідно, командир Військової частини НОМЕР_1 не міг видати наказ про призов позивача на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків Військової частини НОМЕР_1 через незаконність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 28 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
06 лютого 2025 року відповідач 1 надав до суду заяву на виконання ухвали суду, просив долучити до матеріалів справи копії документів.
19 лютого 2025 року представником позивача подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи. Представник позивача просить суд: відкласти розгляд адміністративної справи, у зв`язку з необхідністю зміни предмета позову після отримання раніше витребуваних доказів; повторно витребувати від Військової частини НОМЕР_1 , витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про призов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків Військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача в частині відкладення (перенесення) розгляду справи. Клопотання представника позивача в частині повторного витребування доказів, - задоволено. Витребувано повторно у Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчений витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про призов позивача на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 .
Відповідач 1 подав 04 березня 2025 року відзив на адміністративну позовну заяву, у якому ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечує проти адміністративного позову в повному обсязі, та вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин. 15.11.2024 під час здійснення заходів щодо оповіщення та перевірки військово-облікових документів військовозобов`язаних у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах) - уповноваженими представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та поліцейськими виявлено, що у позивача відсутній військово-обліковий документ та запропоновано позивачу прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Станом на 15.11.2024 за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач проходив медичний огляд військово-лікарської комісії (ВЛК) 13.04.2022. З метою проходження медичного огляду рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 позивача направлено на ВЛК. 15.11.2024 позивач пройшов ВЛК КНП «Міська лікарня № 7» ЗМР, за результатами якої, згідно довідки № 905 військово-лікарської комісії від 15.11.2024, визнаний придатним до військової служби. 15.11.2024 позивача взято на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 15.11.2024 № 617 «Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» позивач призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період у складі команди НОМЕР_1 . Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 15.11.2024 № 617 «Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову позивача прийнято у порядок та спосіб визначений чинним законодавством України. Відповідач 1 просить відмовити в задоволенні позову.
12 березня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив з наступними запереченнями щодо доводів відповідача 1. Надання позивачем представнику відповідача 1, витягу з Резерв+ з відміткою про оновлення даних, тимчасового посвідчення військовозобов`язаного з відміткою про проходження військово-лікарської комісії та повістки про з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 по особливому розпорядженню було достатнім обсягом документів, які необхідно надати військовозобов`язаному при здійсненні заходів перевірки військово-облікових документів військовозобов`язаних без доставки його до ТЦК та СП, у зв`язку з чим, твердження відповідача 1 про відсутність у позивача військово-обліковий документа не відповідають дійсності. ОСОБА_1 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , не перебував у розшуку, щодо нього була відсутня відмітка щодо порушення військового обліку в Єдиному державному реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів про порушення військового обліку, мав при собі витяг з Резерв+ з відміткою про оновлення даних, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного з відміткою про проходження ВЛК та повістку про з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_5 по особливому розпорядженню, у зв`язку з чим не підлягав постановці на облік та відповідно проходженню ВЛК в районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Без проведення належних оглядів та досліджень щодо позивача не могла бути видана постанова ВЛК про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби і відповідно щодо нього не міг бути виданий наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу під час мобілізації, а командир Військової частини НОМЕР_1 відповідно не міг видати наказ про призов позивача на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків Військової частини НОМЕР_1 через незаконність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 .
13 березня 2025 року до суду позивачем подане клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/1661/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправним та скасування постанови (довідки) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 №805 від 15.11.2024 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, позивач повідомляв, що у разі задоволення позову у справі №280/1661/25 та скасування постанови (довідки) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 №805 від 15.11.2024 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби, відпаде така підстава для видачі оскаржуваного у даній справі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2024, як придатність позивача до військової служби за станом здоров`я.
Ухвалою суду від 17 березня 2025 року зупинено провадження у справі №280/542/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, до набрання законної сили судовим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/1661/25.
Відповідачем 2 поданий до суду 28 квітня 2025 року відзив на позовну заяву, у якому зазначено наступне. Позовна вимога про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби не відповідає суті порушеного права позивача, а задоволення цієї вимоги не призведе до поновлення такого права. Процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Аналогічно проведення медичного огляду позивача військово-лікарською комісією, також не впливатиме на відновлення порушеного права позивача в контексті порушеної процедури призову позивача на військову службу, яка є предметом спору в цій справі. Ураховуючи невідповідність спірним правовідносинам обраного позивачем способу захисту порушеного права, а також відсутність ефективного засобу його відновлення позовні вимоги не підлягають задоволенню.
02 травня 2025 року позивач надав до суду відповідь на відзив. Позивач зазначає, що посилання відповідача 2, що факт не проходження позивачем медичного огляду під час його призову не є свідченням непридатності позивача до військової служби та не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка визначає виключний перелік таких підстав, а позовна вимога про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби не відповідає суті порушеного права позивача, а задоволення цієї вимоги не призведе до поновлення такого права, є необґрунтованими, оскільки такі позовні вимоги не заявлялися.
21 травня 2026 року відповідачем 2 подана до суду заява про виконання ухвали суду.
25 травня 2026 року представником позивача подане до суду клопотання про поновлення провадження у справі. Позивач повідомив, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №280/1661/25 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2026 у справі №280/1661/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 в адміністративній справі №280/1661/25 залишено без задоволення, а рішення без змін. 
Ухвалою суду від 25 травня 2026 року поновлено провадження у справі.
На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.
15.11.2024 позивач визнаний придатним до військової служби за результатами проходження медичного огляду військово-лікарською комісією та постановлений на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 15.11.2024 № 617 «Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» позивач призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період у складі команди НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2024 позивач зарахований до списків особового складу військової частини.
Вважаючи протиправними наказ щодо призову під час мобілізації, та наказ зарахування до списків особового складу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан.
В подальшому воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).
У статті 1 Закону № 3543-XII містяться визначення понять «мобілізація» та «особливий період», відповідно до яких:
мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Загальна мобілізація, згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 3543-XII, проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ закріплені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до частин третьої, четвертої вищезазначеної статті під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Громадяни, які перебувають у запасі, завчасно приписуються до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-друга статті 1 Закону).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).
Згідно з частиною 9 статті першої № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
За приписами ч.2 ст.39 Закону № 2232-ХІІ на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави для висновку про те, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. У разі збройної агресії проти України Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, за винятком осіб, зазначених у ст.23 Закону № 3543-ХІІ.
Стосовно доводів позивача про те, що він не підлягав постановці на облік та відповідно проходженню ВЛК в ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд враховує таке.
Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки визначені Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154).
За змістом п.8 Положення №154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Пунктом 3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі - Порядок №560), встановлено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно до п.81 Порядку №560 у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Таким чином, положення пункту 81 Порядку №560 передбачають можливість призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку із постановленням на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов.
Доводи позивача щодо відсутності підстав для взяття його на облік не за місцем проживання спростовуються положеннями п.81 Порядку №560, який прямо встановлює правову можливість здійснення такого обліку територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, що проводять призов.
Судом встановлено 15.11.2024 позивач визнаний придатним до військової служби та призваний наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2024, на військову службу під час мобілізації.
У позовній заяві позивач зазначаючи про протиправні накази відповідачів посилається на проведення призову на військову службу без проходження позивачем належної військово-лікарської комісії.
Як встановлено судом, 06.03.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати постанову (довідку) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 №805 від 15.11.2024 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 280/1661/25 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
До набрання законної сили судовим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/1661/25 провадження у цій справі зупинено.
Рішенням суду від 12 травня 2025 року у справі № 280/1661/25 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 - відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 в адміністративній справі №280/1661/25 - залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2025 в адміністративній справі №280/1661/25 - залишено без змін.
У зв`язку з набранням законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/1661/25 провадження у цій справі поновлено та оцінені судом обставини рішенням суду у справі №280/1661/25 в порядку частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) враховуються судом при розгляді цієї справи.
Таким чином, позивачем не підтверджена протиправність постанови (довідки) військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 №805 від 15.11.2024 про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби, як підстави для видачі оскаржуваного у цій справі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.11.2024 про призов. 
Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Тобто, індивідуально-правовий акт, як результат правозастосування, адресований конкретному суб`єкту, є формально обов`язковими для персоніфікованої (чітко визначеної) особи, містить індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів, розрахований на врегулювання лише конкретної ситуації, а тому його юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Тому такі акти не можуть мати зворотної дії в часі.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 №2-зпу справі № 3/35-313 вказано, що "… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію".
У пункті 5 рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 №9-рп/2008у справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акта індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)" стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.
Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що оскаржуваний наказ в частині призову по мобілізації позивача є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію після його реалізації, в даному випадку - після мобілізації позивача та направлення його для проходження військової служби.
В той же час після реалізації спірного наказу виникли вже нові правовідносини з приводу проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом №2232-ХІІ та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008. Цими актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказу про призов, оскільки цей наказ вже реалізований, а тому його скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби, не відновить початковий стан і не призведе до жаданого позивачем результату, який він переслідує у цьому позовному провадженні.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, норми чинного під час виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, - відмовити повністю. 
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), 
Відповідач 1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ),
Відповідач 2 - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 25 травня 2026 року.

Суддя Б.В. Богатинський