ОКРЕМА ДУМКА
судді Кібенко О.Р.

02 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/19919/21 

1. Верховний Суд додатковою постановою від 29.06.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Стор-Агро" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнив частково; стягнув з Адвокатського об`єднання (далі - АО) "Радник" на користь ТОВ "Стор-Агро" витрати на професійну правничу допомогу розмірі 35 000,00 грн, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.
2. У цій справі АО "Радник" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з ТОВ "Світильнянське" та ТОВ "Стор-Агро": 5 155 000,00 грн основного боргу, що утворився в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору про надання правничої допомоги від 01.08.2017 №84/2017; 958 619,93 грн втрат від інфляції та 450 391,64 грн 3% річних, а всього 6 564 011,57 грн.
3. Господарський суд міста Києва рішенням від 11.07.2022 позов задовольнив повністю.
4. Північний апеляційний господарський суд постановою від 25.02.2026 рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив; стягнув з АО "Радник" на користь ТОВ "Світильнянське" 147 691,50 грн - судового збору за подачу апеляційної скарги, 91 768,30 грн витрат за проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів; стягнув з АО "Радник" на користь ТОВ "Стор-Агро" 91 768,30 грн витрат за проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів.
5. Верховний Суд постановою від 18.06.2026 закрив касаційне провадження за касаційною скаргою АО "Радник" в частині підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), касаційну скаргу АО "Радник" в частині підстави, передбаченої п.4 ч.2 ст.287 ГПК, залишив без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
6. ТОВ "Стор-Агро" звернулося до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просило стягнути з АО "Радник" на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн. До заяви ТОВ "Світильнянське" надало докази понесення витрат на правничу допомогу.
7. Верховний Суд постановою від 02.07.2026 заяву ТОВ "Стор-Агро" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнив частково; стягнув з АО "Радник" на користь ТОВ "Стор-Агро" витрати на професійну правничу допомогу розмірі 35 000,00 грн, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, виходячи з таких мотивів:
- правничу допомогу у справі відповідачу ТОВ "Стор-Агро" надавав адвокат Анапріюк Андрій Сергійович, який готував та підписував відзив на касаційну скаргу, а також приймав участь у судовому засіданні;
- вивчивши документи, надані ТОВ "Стор-Агро" з метою обґрунтування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд, з-поміж іншого, враховує, що виокремлення ознайомлення із касаційною скаргою, аналізу судової практики з аналогічних правовідносин, що виникли між сторонами у справі №910/19919/21 та правовими позиціями Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі як самостійних видів послуг є необґрунтованим, оскільки ці послуги охоплюються підготовкою відзиву;
- на стадії касаційного розгляду правова позиція ТОВ "Стор-Агро" вже була сформована; доказів додаткового комплексного та всебічного вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано;
- заявлення до стягнення витрат на участь адвоката у судовому засіданні, колегія суддів визнає виправданим, оскільки участь у судовому засіданні не є формальною присутністю в ньому, а супроводжується підготовкою адвоката до цього засідання, витрачанням часу на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікуванням та безпосередню участю в судовому засіданні;
- враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК, дослідивши докази, надані ТОВ "Стор-Агро" на підтвердження судових витрат, а також беручи до уваги предмет спору, характер спірних правовідносин у цій справі, зміст відзиву до касаційної скарги, який полягає у незмінності правової позиції, підтриманої адвокатом у судах попередніх інстанцій, зважаючи на принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів вважає таким, що відповідатиме обставинам цієї справи часткове задоволення заяви ТОВ "Стор-Агро" про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 35 000,00 грн.
8. Не погоджуюсь із цією позицією та обґрунтуванням, викладеним у постанові Верховного Суду, з огляду на таке.
9. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК).
10. Згідно положень ч.3 ст.126 ГПК для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги
11. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідно до ч.8 ст.129 ГПК ТОВ "Стор-Агро" надало копії: договору про надання правничої допомоги №23/06-2022 від 23.06.2022, укладеного між адвокатом Анапріюк А.С. та ТОВ "Стор-Агро" (далі - Договір про ПД); додаткової угоди №1 від 23.06.2022 до Договору про ПД; акта приймання-передачі наданих послуг від 18.06.2026.
12. З постанови від 02.07.2026 вбачається, що колегія суддів, дослідивши заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та додані до неї документи, врахувала критерії співмірності судових витрат, закріплені у ч.4 ст.126 ГПК.
13. За змістом ч.4 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
14. З поданих ТОВ "Стор-Агро" доказів, зокрема, з Договору про ПД та додаткової угоди №1 до нього вбачається, що адвокат Анапріюк А.С. та ТОВ "Стор-Агро" погодили гонорар у фіксованому розмірі, а саме, по 100 000 грн за представництво інтересів товариства у судах першої, апеляційної, касаційної інстанціях.
15. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
16. У разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК).
17. Верховний Суд з посиланням на ч.6 ст.126 ГПК неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
18. На мою думку, суд обов`язково має зазначати про наявність/відсутність заперечень учасників справи щодо клопотання про розподіл судових витрат, оскільки це впливає на критерії, якими має керуватися суд, розглядаючи таке клопотання.
19. Однак, АО "Радник" не скористалася своїм правом подати клопотання про безпідставність стягнення витрат на професійну правничу допомогу, їх необґрунтованість та зменшення їх розміру.
20. З огляду на відсутність клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, вважаю, що у цьому конкретному випадку Верховний Суд при розгляді питання про витрат на професійну правничу допомогу не мав керуватись критеріями співмірності витрат, визначеними у ч.4 ст.126 ГПК.
21. На мою думку, Верховний Суд мав розглянути заяву ТОВ "Стор-Агро" саме з урахуванням критеріїв, викладених у ст.129 ГПК.
22. Згідно з ч.5 ст.129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
23. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).
24. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 ст.129 ГПК, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, Верховного Суду від 04.10.2021 у справі №922/3436/20, від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, у справі №910/16803/19.
25. Варто звернути увагу, що звертаючись із касаційною скаргою, скаржник (яким в свою чергу є адвокатське об`єднання) мав усвідомлювати, що у разі відмови у її задоволенні на нього будуть покладені витрати, понесені відповідачами. 
26. Верховний Суд постановою від 29.06.2026 закрив касаційне провадження за касаційною скаргою АО "Радник" в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої п.1 ч.2 ст.287 ГПК, касаційну скаргу АО "Радник" в частині підстави, передбаченої п.4 ч.2 ст.287 ГПК, залишив без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
27. ТОВ "Стор-Агро" скористалося своїм правом на звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, розмір витрат, який понесло ТОВ "Стор-Агро", був передбачений у додатковій угоді №1 до Договору про ПД у вигляді фіксованого гонорару та був відомий АО "Радник" ще до моменту звернення із касаційною скаргою у цій справі.
28. Заява ТОВ "Стор-Агро" про ухвалення додаткового рішення з додатками була доставлена АО "Радник" у системі Електронний суд 22.06.2026.
29. Верховний Суд ухвалою від 18.06.2026 призначив до розгляду заяву ТОВ "Світильнянське" про ухвалення додаткового рішення у порядку письмового провадження. Ця ухвала була доставлена АО "Радник" у системі Електронний суд 22.06.2026 о 21:58 год., отже вважається врученою 23.06.2026.
30. Втім, отримавши заяву ТОВ "Стор-Агро" про розподіл судових витрат та ухвалу Верховного Суду про призначення такої заяви до розгляду, АО "Радник" не вчинило жодних дій для надання своїх заперечень проти заяви відповідача. 
31. Отже, АО "Радник" усвідомлювало ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням ним процесуальних дій, зокрема, у вигляді стягнення з нього всієї суми витрат на правничу допомогу.
32. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК).
33. З огляду на це, вважаю, що в цьому випадку суд, зменшивши майже втричі розмір витрат на правничу допомогу, втрутився в таку основну засаду (принцип) господарського судочинства як змагальність сторін (п.4 ч.3 ст.2 ГПК, ч.1 ст.13 ГПК), оскільки інша сторона не надала своїх заперечень щодо заяви ТОВ "Стор-Агро".
34. На мою думку, обґрунтованими та пропорційними до предмета спору, з урахуванням ціни позову (6 564 011,57 грн) є витрати на правничу допомогу у розмірі 75 000,00 грн, що в свою чергу, становить 1,1% від ціни позову.
35. Враховуючи викладене, на мою думку, оцінивши подані заявником докази на підтвердження понесених ним витрат, доводи заявника про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, відсутність заперечень позивача щодо стягнення з нього судових витрат, та керуючись ст.129 ГПК, заява ТОВ "Стор-Агро" про відшкодування судових витрат у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанцій підлягала частковому задоволенню у розмірі 75 000,00 грн, а в іншій частині - залишенню без задоволення.
Окрему думку складено відповідно до ч.3 ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. Кібенко