Справа № 645/8283/25
Провадження № 2/645/762/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 червня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Алтухової О.Ю.,
секретар судового засіданні - Півінська С.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Маюрнікова В.Н,. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просить суд: визнати позивача батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виключити відомості про громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька, з актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести інші відомості про позивача як батька, до актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в графі «Прізвище» вказати « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 »; в графі «По батькові» вказати « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 ».
В обґрунтування позову зазначено, що у серпні 2022 року позивач познайомився з ОСОБА_3 , у них виникли близькі стосунки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дитина - ОСОБА_9 . На час зачаття та народження дитини і до теперішнього часу відповідачка ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований 17.03.2018 року у Харківському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 642.Рішенням Немишлянського районного суду міста Харкова від 03.10.2025 року позивач визнаний синогм ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача та ОСОБА_3 нарордилася друга дитина -  ОСОБА_4 . Його батьком при реєстирації народження записаний в порядку ч. 1 ст. 122 СК УКраїни ОСОБА_11 , як чоловік матері дитини. Позивач стверджував, що після народження він завжди сприймав ОСОБА_12 , як свого сина, зустрічав відповідачку з пологового будинку, надавав їм моральну і матеріальну підтримку, опікувався дитиною. Разом з матір`ю дитини ОСОБА_3 вони винаймали квартиру для спільного проживання. З метою реалізації своїх батьківських прав та обов`язків позивач звернувся з вказаною позовною заявою до суду.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 26.11.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального провадження і призначено підготовче судове засідання у справі.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 29.01.2026 року клопотання позивача про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено та призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
09.03.2025 року з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до суду надійшов висновок експертизи.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 10.03.2026 року поновлено провадження по справі.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 30.03.2026 року закрито підготовче засідання по справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 06.05.2026 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, в частині позовних вимог до ОСОБА_3 - закрито в звязку зі смертю ОСОБА_3 . Залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 55).
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Представник позивача - адвокат Маюрнікова В.Н. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Представники третьої особи у cудове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені своєчасно та належним чином.
Представник Першого державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції відділу Сіренко Н. подала пояснення та заяву про розгляд справи за відсутності представника даної третьої особи. 
Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, допитавши свідка, суд встановив наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 народила дитину - сина ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10.07.2025 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 29.05.2026 року за № 00058695914. Батьками дитини вказані  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 24.09.2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.09.2024 року за № 00047132911, між  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17 березня 2018 року укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 642.
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-26/3722-БД від 27.02.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може бути біологічним батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ймовірність даної події складає 99,99999%. 
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 , пояснила суду, що їй відомо, що її син з 2022 року зустрічався з відповідачкою ОСОБА_3 , вони винаймали житло та проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_10 . А -ІНФОРМАЦІЯ_13 син ОСОБА_14 . Свідок наголосила, що оскільки відповідачка ОСОБА_3 з 2018 року формально перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який до цього часу не розірвано, тому по-батькові дітей за законом у свідоцтві про народження зазначено " ОСОБА_8 ". Зараз діти живуть зі свідком, оскільки їх мати померла. 
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.
Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
У ході судового розгляду цієї справи встановлено, що мати дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що Другим відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління юстиції складено актовий запис № 3250 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .
Під час розгляду справи Немишлянським районним судом міста Харкова, справа № 645/7701/24, в якій рішенням від 03.10.2025 року встановлено батьківство ОСОБА_1 щодо іншої дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_15 , мати дитини визнавала батьківство ОСОБА_1 та зазначала, що з відповідачем ОСОБА_16 вона не бачилася з 2021 року та жодних стиосунків не підтримувала. 
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У пункті 10 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України).
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд дійшов висновку, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Слід зазначити, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Вказані висновки також викладено у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21, від 20 вересня 2024 року у справі № 183/2690/21.
При цьому в якості доказів батьківства можуть розглядатися різноманітні документи (листи, заяви за місцем роботи про надання матеріальної допомоги тощо), усні заяви та поведінка відповідача під час вагітності матері та після народження дитини (турбота про матір, вітання з новонародженим, обрання імені дитині та інше). Усе це може прямо чи опосередковано свідчити про те, що батьком дитини є саме позивач (див. постанову Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 444/526/18). 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 квітня 2019 року у справі «Міфсуд проти Мальти», заява № 62257/15, зазначено, що ДНК-тест - це науковий метод для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.
Обов`язок з доказування потрібно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з частинами1-3 статті 12, частинами 1-5, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Національні органи влади, дозволяючи або відхиляючи позов про встановлення батьківства, користуються дискреційними повноваженнями, спрямованими на захист найкращих інтересів дитини та збалансування інтересів як дитини, так і передбачуваного біологічного батька, що не суперечить гарантіям, які містяться у статті 8 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Krisztian Barnabas Toth v. Hungary», № 48494/06, 12 лютого 2013 року, § 33).
Таким чином, надаючи правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, які підтверджують факт батьківська ОСОБА_1 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесень змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Зважаючи на те, що судом встановлено, що позивач є батьком  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ., та з урахуванням наведених норм, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 в частині виключення відомостей про громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , як батька, з актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; внесення відомостей про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , як батька, до актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_17 ; внесення змін у графу «Прізвище» актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та вказання « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 »; та внесення зміни в графу «По батькові» актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_17 , та зазначення « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 ».
Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. 
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Виключити відомості про громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , як батька, з актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , як батька, до актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести зміни у графу «Прізвище» актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вказати « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 ».
Внести зміни в графу «По батькові» актового запису № 837 від 10.07.2025 року, складеного Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вказати « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 ».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання (перебування), як внутрішньо-переміщеної особи: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової карти платника податків не відомий, місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .
Третя особа - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 23320813, вул. Сумська, 61, м. Харків, 61058;
Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, 61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 55.
Повне рішення складено 16.06.2026 року.

Суддя   О.Ю.Алтухова