ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	Львів	Справа № 460/51087/22 пров. № А/857/11214/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, 
на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року (суддя – Дудар О.М., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення – м. Рівне, дата складання повного тексту – 29.01.2026), 
в адміністративній справі №460/51087/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій,

встановив: 

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Рівненській області, в якому просила: 1) визнати бездіяльність відповідача щодо неповідомлення своєчасно і письмово про підстави припинення виплат доплат до пенсії та компенсацій, визначених Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; 2) зобов`язати відповідача належним чином (письмово) та невідкладно повідомити про підстави припинення виплат доплат до пенсії та компенсацій, визначених Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; 3) визнати бездіяльність відповідача щодо ненадання пенсійної справи на ознайомлення та інформації з неї, а саме копій рішень про призначення, перерахунок пенсії, припинення доплат до пенсії та надання компенсацій; 4) зобов`язати відповідача надати пенсійну справу на ознайомлення та інформацію з неї, а саме копії рішень про призначення та перерахунок пенсії, припинення доплат до пенсії та надання компенсацій; 5) визнати бездіяльність відповідача щодо ненадання інформації і підтверджуючих документів про нарахування та виплату пенсії, доплат до пенсії та компенсацій відповідно до Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як непрацюючому пенсіонеру, інваліду II групи, потерпілому категорії 1, органами пенсійного фонду з 1 січня 2015 по час звернення до суду, із розбивкою помісячно та порічно за період з 1 січня 2015 року по час звернення до суду; 6) зобов`язати відповідача надати інформацію і підтверджуючі документи про нарахування та виплату пенсії, доплат до пенсії та компенсацій відповідно до Закону 1 як непрацюючому пенсіонеру, інваліду II групи, потерпілому категорії 1, із розбивкою помісячно та порічно за період з 1 січня 2015 року по час звернення до суду; 7) зобов`язати відповідача виплатити доплату до пенсії та компенсацію відповідно до Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як непрацюючому пенсіонеру, інваліду II групи, потерпілому категорії 1, за місяці, в які така не була проведена/припинена по час звернення до суду. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 19 червня 2022 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 19 червня 2022 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Зазначене рішення суду набрало законної сили 05 грудня 2023 року. 
22.07.2025 на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 від 21.07.2025 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, за змістом якої позивач просила суд: 1) визнати протиправною бездіяльність, допущену суб`єктом владних повноважень (боржником), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, з виконання рішення у справі №460/51087/22 від 2 листопада 2023 року - щодо тривалого та умисного невиконання вказаного рішення суду та невжиття заходів, невчинення дій, неприйняття рішень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з виконання рішення суду, у відповідності до його резолютивної частини; 2) визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень (боржника), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, з невиконання рішення у справі №460/51087/22 від 2 листопада 2023 року, що виразилися у вчиненні стягувачу перешкод в отриманні інформації та документів про стан виконання рішення суду, ненаданні такої інформації, ненаправленні прийнятих ним рішень (тобто відсутність інформування відповідачем позивача щодо стану виконання рішення суду); 3) визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень (боржника), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, з невиконання рішення у справі №460/51087/22 від 2 листопада 2023 року, що виразилися у нарахуванні коштів нібито на виконання рішення суду, тобто умисному та цілеспрямованому проведенню нарахування коштів всупереч резолютивній частині рішення суду, а також зазначення невірної адреси та телефону стягувача, які ним боржнику ніколи не вказувалися в жодних документах; 4) визнати протиправним рішення №956110124432 суб`єкта владних повноважень (боржника), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, виконання рішення у справі №460/51087/22 від 2 листопада 2023 року, що виразилися у здійсненні нарахування коштів, нібито на виконання Рішення суду, тобто всупереч резолютивній частині рішення суду; 5) визнати порушення прав позивача, підтверджених рішенням у справі №460/51087/22 від 2 листопада 2023 року, суб`єктом владних повноважень, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, на нарахування та виплату ОСОБА_1 з 19 червня 2022 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), порушення права позивача на отримання нарахованих коштів у відповідності до резолютивної частини рішення суду; 6) встановити судовий контроль шляхом зобов`язання керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, ОСОБА_2 подати звіт про виконання рішення у справі №460/51087/22 від 2 листопада 2023 року, встановити відповідний строк для цього, що становить десять календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали; 7) постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 суд розглянув зазначену заяву в частині, врегульованій ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати звіт про виконання рішення від 02.11.2023 в зазначеній справі. 
10.10.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області подано звіт про виконання рішення суду. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 прийнято поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області звіт про виконання рішення суду у справі №460/51087/22. 
Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо невиконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року в адміністративній справі №460/51087/22. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області притягнути до відповідальності осіб, які допустили тривалу протиправну бездіяльність щодо невиконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року в адміністративній справі №460/51087/22. Установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області тридцятиденний строк з дня проголошення цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття заходів щодо осіб, які допустили тривалу протиправну бездіяльність з невиконання рішення суду. 
З цією окремою ухвалою суду першої інстанції не погодилася позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржувана окрема ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (позивач) зазначає, що при постановленні окремої ухвали зазначено недостовірні та неповні обставини за наслідками прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області про виконання рішення суду у справі №460/51087/22 як боржником у виконавчому провадженні. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт (позивач) просить оскаржену окрему ухвалу суду скасувати й призначити новий розгляд у справі в суді першої інстанції за заявою позивача від 21 липня 2025 року, вирішити питання прийняття окремої ухвали після повного та всебічного з`ясування та перевірки всіх обставин справи. 
Також відповідач не погодився з окремою ухвалою суду першої інстанції від 29.01.2026 та оскаржив її в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що оскаржувана окрема ухвала суду ухвалена з порушенням вимог ст.242 КАС України, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (відповідач) зазначає, що при винесенні окремої ухвали судом першої інстанції не враховано, що рішення суду від 02.11.2023 у справі №460/51087/22 виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань та проведено нарахування пенсійних виплат, встановлених судовим рішенням. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт (відповідач) просить оскаржену окрему ухвалу суду скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити заявнику у задоволенні заяви. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційних скарг позивача і відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість окремої ухвали суду першої інстанції, вважає, що обидві апеляційні скарги належить задоволити частково. 
Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у цій справі, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 19.06.2022 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). 
На виконання цього рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 19.06.2022 у розмірі 4692,00 грн, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням двох прожиткових мінімумів, оскільки 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №1774-VІІІ від 06.12.2016. Сума нарахованої доплати за період з 19.06.2022 по 31.12.2023 становила 91300,80 грн.. 06.10.2025 на виконання рішення суду, ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок пенсії та встановлено доплату в розмірі двох мінімальних заробітних плат згідно із законом про Державний бюджет України на 2022 рік з 19.06.2022 в розмірі 13000,00 грн, з 01.10.2022 по 31.12.2023 в розмірі 13400,00 грн. Сума доплати на виконання рішення суду за період з 19.06.2022 по 31.12.2023 становить 245200,00 грн., виплату якої розпочато з 01.11.2025 по 31.12.2025 в сумі 562,05 грн з урахуванням норм Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821. 
Вважаючи, що відповідач протиправно на виконав рішення суду від 02.11.2023 у справі №460/51087/22 не здійснив нарахування та виплату з 19.06.2022 позивачу доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), позивач звернулася до суду із заявою про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, на виконання рішення суду у цій справі. 

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви позивача про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача при виконанні рішення суду від 02.11.2023 року в адміністративній справі №460/51087/22, виходячи з наступного. 
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. 
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Так, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. 
Заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду, серед іншого має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження, у випадку, коли таке відкрито (ч.2 ст.383 КАС України). 
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч.3 ст.383 КАС України). 
У розглядуваній справі судом встановлено, що позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України у зв`язку з тим, що Пенсійним органом добровільно не виконувалось рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №460/51087/22, яке 05.12.2023 набрало законної сили. Рівненським окружним адміністративним судом позивачу було видано виконавчий лист у справі №460/51087/22, стягувачем за яким є ОСОБА_1 , а боржником – ГУ ПФУ в Рівненській області, який пред`явлений до примусового виконання. 
Разом з тим суд приймає до уваги те, що на виконання рішення суду у цій справі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області з 19.06.2022 нараховано ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у таких сумах: у період з 19.06.2022 до 30.09.2022 – 13000,00 грн; у період з 01.10.2022 до 31.12.2023 – 13400,00 грн; у період з 01.01.2024 до 31.12.2024 – 3200,00 грн; у період з 01.01.2025 до 31.12.2025 – 2361,00 грн.. 
Ці обставини підтверджуються рішеннями про перерахунок пенсії від 06.10.2025 №956110124432 та від 17.11.2025 №956110124432 (а.а.с.119-120, 178-181). 
Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-IX (далі – Закон №1928-IX) установлено у 2022 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень. 
Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-IX (далі – Закон №2710-IX) установлено з 1 січня 2023 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 6700 гривень. 
Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 №3460-IX (далі – Закон №3460-IX) визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень. 
Статтею 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 №4059-IX (далі – Закон №4059-IX) визначено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня. 
Таким чином, відповідач здійснив нарахування позивачу підвищення до пенсії у період з 19.06.2022 до 31.12.2023 у відповідності з рішенням суду - у розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених Законом №1928-IX та Законом №2710-IX. 
Що стосується нарахування підвищення до пенсії за періоди 2024, 2025 років, то суд зазначає, що з моменту набрання чинності Законом №3460-IX та Законом №4059-IX змінилося правове регулювання спірних відносин. Ці обставини (застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ст.8 Закону №3460-IX та ст.45 Закону №4059-IX) не були предметом дослідження та оцінки судом під час розгляду справи по суті, а тому не можуть бути підставою для висновку про неповне виконання рішення суду. 
Крім того, судом встановлено, що сума доплати на виконання рішення суду за період з 19.06.2022 до 30.11.2025 становить 245200,00 грн.. 
Ця обставина підтверджується протоколом індивідуального перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 18.11.2025 та довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 09.12.2025 №3867/05-16 про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 (а.а.с.184-186, 232-233 т.1). 
Відповідач зазначає, що ця сума буде виплачена позивачу після виділення коштів з Державного бюджету України, та почала виплачуватися з урахуванням норм Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 (далі – Порядок №821). 
22.09.2025 головою правління Пенсійного фонду України затверджено План доходів і видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на 2025 рік (а.а.с.123-125 т.1). 
У Плані доходів і видатків на 2025 рік передбачено кошти на виконання рішень суду: за рахунок власних доходів: 28726,8 тис. грн на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), перерахованих на виконання рішень суду, 28726,8 тис. грн на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень; за рахунок коштів Державного бюджету: 28726,8 тис. грн на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), перерахованих на виконання рішень суду, 28726,8 тис. грн на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень. 
Згідно із списками №1 на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в ПАТ КБ "Приватбанк" за період №18, за період №19, за період №33, ОСОБА_1 було виплачено по 187,35 грн (а.а.с.17-19). 
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що невиконання судового рішення управлінням Пенсійного фонду України в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу на керівника управління не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. 
Колегія суддів вважає за необхідне зазначати, що із змісту заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України видно, що позивач фактично не згідна із результатами виконання судового рішення, зокрема, в частині застосування для обчислення доплати до її розміру. 
Апеляційний суд зазначає, що в силу положень ч.4 ст.372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. 
За правилами ч.1 ст.373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. 
В свою чергу, виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016. 
Стаття 1 вказаного Закону визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень, що передбачає сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Порядок виконання рішень немайнового (зобов`язального) характеру визначений розділом VIII Закону №1404-VIII. 
В свою чергу, положеннями статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду. 
Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звернув увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у наданих суду поясненнях покликається на те, що невиконання судового рішення Головним управлінням в частині повної виплати грошових коштів пов`язане з відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів та зміною з 2025 року правового регулювання. 
Тобто, Головне управління з об`єктивних підстав не може повністю виконати рішення суду, тому наразі відсутні підстави вважати, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу суми доплати до пенсії на виконання рішення суду від 02.11.2023 у справі №460/51087/22. 
Крім цього, колегія суддів зазначає, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 прийнято поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області звіт від 08.10.2025 про виконання рішення суду у справі №460/51087/22. 
В такій ситуації відсутні правові та фактичні підстави для застосування механізму, визначеного статтею 383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. 
Отож, відсутні й підстави для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 від 21.07.2025 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду від 02.11.2023 в адміністративній справі №460/51087/22 та зобов`язання відповідача притягнути до відповідальності осіб, які допустили тривалу протиправну бездіяльність щодо невиконання цього рішення суду, що частково підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги відповідача. 
З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведених правових норм колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для постановлення окремої ухвали у порядку, визначеному статтею 383 КАС України. 
Відповідно до ч.6 ст.383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд – 

постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області – задоволити частково. 
Окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року в адміністративній справі №460/51087/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій – скасувати та ухвалити нову постанову. 
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 21 липня 2025 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо невиконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року в адміністративній справі №460/51087/22 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області притягнути до відповідальності осіб, які допустили тривалу протиправну бездіяльність щодо невиконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року в адміністративній справі №460/51087/22. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська