ЄУН 932/9943/25
 
Провадження № 2/932/3246/25
 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді Петуніна І. В.,
за участю секретаря – Тимощук К. А.
позивач: ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ»,
представник позивача: Пархомчук С. В.
відповідач: ОСОБА_1 
представник відповідача: адвокат Булкіна О. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 02.04.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 186305, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 гривень; дата надання кредиту: 02.04.2021 року; строк кредиту: 30 днів; валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка – 2 % в день або 730 % річних.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 16.04.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 7930,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 2000,00 гривень. Прострочена заборгованість за процентами становить 5930,00 грн.
17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 186305 від 02.04.2021 в сумі 7930,00 грн, з яких: 2000,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 5930,00 грн – сума заборгованості за відсотками.
Відповідачем надано відзив на позов, де він частково визнає позов, обґрунтовуючи наступним. Як вбачається з матеріалів справи, строк кредитування за договором про надання фінансового кредиту № 186305 від 02 квітня 2021року був погоджений сторонами та становив 30 днів, тобто до 01 травня 2021 року. Пунктом 3.3.3 договору про надання фінансового кредиту № 186305 від 02 квітня 2021 року передбачено, що продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.
Отже виходячи з умов Договору строк погашення кредиту припадає на 01.05.2021 року, а строк на який надається кредит припадає також на 01.05.2021 року. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи не містять. Отже, розмір процентів відповідно до умов договору, який підлягає стягненню з відповідача становить 1 200 гривень за період з 02 квітня 2021 року по 01 травня 2021 року, виходячи з розрахунку: 2000 грн (тіло кредиту) х 2% (відсоткова ставка) х 30 днів (строк кредиту).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20) вказано, що: «у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що «у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення (лат. - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені», але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін». Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проєкт договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань». Враховуючи, що розрахунок орієнтовної вартості кредиту більш ніж на 30 день при укладанні кредитного договору (тобто більш ніж до 01.05.2021 року) не здійснювався, що повинно тлумачитись, як дата закінчення дії кредитного договору, або як порушення права споживача. Тому, з урахуванням викладеного відповідач частково визнає позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками лише у розмірі 1200 гривень.
У зв`язку з викладеним, позивач визнає позов частково, тіло кредиту у сумі 2000 грн. та відсотки у сумі 1200 грн за 30 днів.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Позивачем надана відповідь на відзив, де зокрема просив провести розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідачем надана відповідь на відзив.
Судом задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеконференцзв`язку.
Інших заяв (клопотань) в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 25.09.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 16.12.2025.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 04.12.2025 задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 02 квітня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту за № 186305, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором AV9505. Згідно з п. 1.1 Договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 01.05.2021. Строк дії договору 30 днів. Але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами (п. 1.2 Договору).
За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки фіксована (п. 1.3 Договору).
Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки (п. 2.3 Договору).
Пунктом 3.3.3 Кредитного договору № 186305 від 02.04.2021 передбачено, що клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.
У графіку розрахунків та орієнтованої сукупної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до Кредитного договору № 186305 від 02.04.2021, строк на який надано кредит – 30 днів, сума нарахованих відсотків за користування кредитом – 1200 грн.
V. Оцінка суду
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договорів сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Як унормоване в ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зміст статей 610, 612 ЦК України, регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
До того ж, відповідачем не заперечується укладання кредитного договору.
В п. 1.2 Кредитного договору № 186305 від 02.04.2021 прямо зазначено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто 01.05.2021. Вказаний строк підтверджується Графіком розрахунків та орієнтованої сукупної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до Кредитного договору № 186305 від 02.04.2021 та підписаний сторонами.
За п. 3.3.3 Кредитного договору № 186305 від 02.04.2021, клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту, тобто 1200 грн.
Надані суду документи не містять підтверджень сплати відповідачем 1200 грн для продовження строку надання кредиту.
Посилання позивача на останніх 2 речення п. 1.2 Кредитного договору № 186305 від 02.04.2021, а саме, що строк дії договору 30 днів, але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами, суд не приймає до уваги, оскільки в цьому випадку цей кредитний договір діє пожиттєво, що суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
Також суд не приймає посилання позивача на останнє речення п. 2.3 Кредитного договору № 186305 від 02.04.2021, а саме, що у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки, оскільки у взаємозв`язку з п. 3.3.3 зазначеного договору, нарахування процентів після закінчення строку надання кредиту можливе лише після сплати відсотків.
Крім цього, якщо проценти будуть нараховуватися ще після 30 днів у разі прострочення, тоді термін надання кредиту становить 210 днів (30+180), що суперечить п. 1.2 цього договору та Графіку розрахунків та орієнтованої сукупної вартості кредиту, що є Додатком № 1 до Кредитного договору № 186305 від 02.04.2021.
Таким чином, суд вважає, що строк надання кредиту не був продовжений та відповідач повинен сплатити 2000,00 грн тіла кредиту та 1200,00 грн відсотків за 30 днів користування кредитним коштами, що було узгоджено в Кредитному договорі № 186305 від 02.04.2021 та Додатку № 1 до нього, разом, сума яка підлягає стягненню складає 3200,00 грн.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 976,77 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 10500,00 грн
Відповідач у відзиві зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі № 904/8478/16).
На думку суду, оскільки заявлені витрати на правничу допомогу вище ціни позову та враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково в сумі 3200,00 грн, то витрати на правничу допомогу, які підлягають стягненню, складають 1000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76, 77, 81, 137, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», ЄДРПОУ 42228158, місцезнаходження за адресою: вул. Кирилівська, 82, офіс 7, м. Київ, 04080 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Кредитним договором № 186305 від 02.04.2021 у сумі 3200 (три тисячі двісті) грн з яких: 2000,00 грн – тіло кредиту, 1200,00 грн. – відсотки за користування кредитом.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір у сумі 976,77 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 1000 грн, всього 1976 (тисяча дев`ятсот сімдесят шість),77 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне рішення суду складене 22.06.2026.

Суддя І. В. Петунін