Справа № 496/1553/25
Провадження № 1-кп/496/273/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі 
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біляївка обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 72025161030000006 від 27.02.2025 року за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка, Одеської області, гр. України, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, 
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку 2024 року, мешканець м. Біляївка ОСОБА_4 , керуючись корисним мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи в межах Одеської області, з корисливих мотивів вирішив зайнятися злочинною діяльністю у вигляді придбання, зберігання, транспортування з метою збуту та збуту незаконно виготовленого пального.
Злочинний умисел ОСОБА_4 полягав у придбанні за значно нижчими від ринкових цінами незаконно виготовленого пального, його зберіганні у спеціально відведених для цього місцях, транспортуванні до місць збуту та подальшому безпосередньому збуті придбаного незаконно виготовленого пального в межах території Одеської області.
При цьому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що для ведення господарської діяльності, пов?язаної з придбанням, виготовленням, зберіганням та реалізацією підакцизних товарів у виді пального необхідна державна реєстрація, як суб?єкта господарської діяльності, та необхідна наявність відповідних дозволів, ліцензій на таку діяльність, ігноруючи зазначені вимоги законодавства України, діючи умисно, з корисливим мотивом, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, не зареєструвавшись як суб?єкт господарської діяльності та не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами - пальним, в порушення вимог діючого законодавства, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи та порушуючи покладені на нього права і обов?язки щодо дотримання законодавства України, яким регулюється порядок виготовлення та реалізації пального, скоював умисні злочини, а саме незаконне придбання, зберігання, транспортування та збут незаконно виготовленого пального, за наступних обставин.
Відповідно до Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» з 01.07.2019 р. запроваджено ліцензування діяльності усіх суб?єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.
Статтею 15 вищевказаного Закону № 2628-VIII визначено, що суб?єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб?єкта господарювання.
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п?ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п?ять років.
Суб?єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб?єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 (із змінами від 4 грудня 2019 року) роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб?єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Пунктом 10.2.4 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» забороняється приймати нафтопродукти у разі: неналежного оформлення або відсутності ТТН; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.
Частиною 2 ст. 50 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом.
У ході розслідування встановлено, що на початку 2024 року, ОСОБА_4 познайомився з невстановленою слідством особою на ім?я ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який запропонував ОСОБА_4 придбати у нього незаконно виготовлене пальне та відповідне обладнання для його зберігання та подальшого збуту.
Погодившись на вказану пропозицію ОСОБА_4 , з метою власного збагачення, шляхом подальшого перепродажу незаконно виготовленого пального, усвідомлюючи та знаючи, що невстановлена в ході досудового особа на ім?я ОСОБА_6 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) самостійно незаконно виготовляє дизельне пальне та бензин, налагодив механізм його системного придбання за готівкові кошти та транспортування до адрес зберігання та реалізації.
Крім того, ОСОБА_4 для зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовленого пального здійснив придбання за готівкові кошти у тієї ж особи, ємності для зберігання пального, шланги, пістолет та інше обладнання, що в сукупності складає паливороздавальну колонку.
Після чого, у середині 2024 року, ОСОБА_4 , з метою подальшого збуту, підшукав та облаштував, без будь-яких дозвільних документів та відповідних ліцензій, місця реалізації незаконно виготовленого пального за наступними адресами:
- АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: 46.459577, 30.241109; НОМЕР_1 , 30.240462; 46.460691, 30.241195; 46.459793, НОМЕР_2 ;
- АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; 46.509127, 30.314023.
В подальшому, приблизно у листопаді 2024 року, ОСОБА_4 організував систематичне транспортування незаконно виготовленого пального до вищевказаних адрес з метою подальшого збуту.
Так, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про вимоги чинного законодавства України, які регламентують діяльність у сфері придбання, зберігання, транспортування та збуту пального, а саме: ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», «Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року, «Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», затверджена спільним наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв?язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 № 281/171/578/155, усвідомлюючи фінансовий зиск від такої незаконної діяльності, розуміючи, що самостійно він не зможе здійснювати вказану діяльність у необхідних обсягах, з середини 2024 року, залучив громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю з не реалібітуючих підстав) до спільної протиправної діяльності з зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовленого пального.
З метою конспірації своєї протиправної діяльності та унеможливлення викриття правоохоронними органами протиправної діяльності, мінімізуючи спілкування за допомогою відкритого телефонного зв?язку, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 для спілкування та листування між собою використовували мессенджери «Telegram» та «Whatsapp» для дотримання умов конспірації під час вчинення злочину.
19.11.2024 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; виявлено та вилучено майно, в тому числі: ємність об?ємом 1000 л., у якій міститься дизельне пальне об?ємом 550 л., до якої приєднано обладнання для розливу; та ємність об?ємом 1000 л., у якій міститься бензин об`ємом 950 л., до якої приєднано обладнання для розливу пального; яке зберігалось з метою подальшого збуту.
Крім того, 19.11.2024 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ; НОМЕР_1 , НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 , 30.241195; 46.459793, 30.241977; виявлено та вилучено майно, в тому числі ємності до яких приєднано обладнання для розливу пального, у яких міститься дизельне пальне загальним об?ємом 8000 л., яке зберігалось з метою подальшого збуту.
Також, 14.12.2024 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; 46.509127, НОМЕР_10 ; виявлено та вилучено майно, в тому числі ємність до якої приєднано обладнання для розливу пального, у яких міститься бензин загальним об?ємом 600 л., яке зберігалось з метою подальшого збуту.
У період часу з початку 2024 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , здійснили збут незаконно виготовленого пального громадянину ОСОБА_8 , громадянину ОСОБА_9 та іншим невстановленим особам за наступними адресами: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ; НОМЕР_1 , НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 , НОМЕР_15 ; 46.459793, НОМЕР_2 ; та АДРЕСА_2 , нежитлові приміщення в межах географічних координат: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; 46.509127, НОМЕР_10 .
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів, не маючи відповідних ліцензій на зберігання та роздрібну торгівлю пальним, всупереч положень Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення» від 22 вересня 2005 року за № 2899-IV, із змінами і доповненнями та Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 2 березня 2015 року № 222-VIII, із змінами і доповненнями, у період з початку 2024 року по 14 грудня 2024 року, здійснили незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту, транспортування з метою збуту та збут незаконно виготовленого пального.
Суд розглянувши кримінальне провадження в межах угоди про визнання винуватості, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, транспортування з метою збуту, а також збут незаконно виготовленого пального, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Суд, дослідивши матеріали подані прокурором в межах необхідних для укладення угоди, вважає, що кваліфікація інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення є вірною.
Згідно з умовами угоди обвинувачений під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, вчиненого ним за вищевказаними обставинами у повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому злочині.
З урахуванням вимог статей 470 КПК України, прокурором під час прийняття рішення про укладення угоди враховано такі обставини:
1)ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього;
2) характер і тяжкість обвинувачення;
3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 визнав свою винуватість в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, а також погодився на призначення покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 5 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 000 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинувачем про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, цілком і повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та просив їх затвердити, при цьому визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, щиро розкаявся.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник – адвокат ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, а саме: незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, транспортування з метою збуту, а також збут незаконно виготовленого пального, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Частина 1 ст. 204 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в цьому кримінальному провадженні може бути укладена угода.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.
Також, судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання) та підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Сторони, підписуючи вказану Угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, оскільки обвинувачений раніше не судимий, повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, на обліку у психіатра не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, його поведінку як до, так і після вчинення злочинних дій, тобто обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення та те, що відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі 5 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 000 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
Враховуючі, що Україна спрямовує усі свої резерви на захист від нападу рф, суд вважає за необхідне відійти від положень ст. 204 КК України щодо знищення незаконно виготовленого палева та обладнання та застосувати до ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, а саме, конфіскувати у власність держави, та передати на потреби Збройних Сил України дизельне пальне та бензин, які є речовими доказами у кримінальному провадженні та обладнання яке використовувалось при скоєнні кримінального правопорушення. 
Викривачі у даному кримінальному провадженні відсутні.
Кримінальним правопорушенням не завдано збитки.
Цивільний позов не заявлявся. 
Витрати на залучення експертів для проведення експертиз підлягають стягненню на користь держави в частині причетності до них саме ОСОБА_4 . 
Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не застосовується.
Керуючись п.1 ч. 3 ст. 314, ст. 370-372, 474, 615 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.02.2025 року між обвинуваченим у кримінальному провадженні № 72025161030000006 від 27.02.2025 року ОСОБА_4 та прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенняпередбаченого  ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому узгоджене сторонами основне покарання у виді штрафу в розмірі 5 (п`ять) тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 000 гривень з конфіскацією дизельного палева, бензину та обладнання яке використовувалось при скоєнні кримінального правопорушення.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 , від 24.12.2024 року, справа № 947/36764/24, провадження № 1-кс/947/16129/24.
Речові докази: 
- 10 аркушів із чорновими записами – залишити у матеріалах кримінального провадження;
- ємність об`ємом 1000 л.- 1 од.; ємності об`ємом 5000 л.- 2 од.; ємності об`ємом 200 л.- 4 од.; автоматичний пістолет для подачі палива, фільтр та пульт увімкнення по 1 одиниці; дизельне паливо об`ємом 8000 літрів – конфіскувати та передати на потреби Збройних сил України.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 , від 24.12.2024 р., справа № 947/36764/24, провадження № 1-кс/947/17267/24.
Речові докази:
- мобільний телефон Nokia Model: TA-1564, S/N НОМЕР_16 ; грошові кошти – 3 500 гривень; аркуш з зошиту, на якому наявні чорнові записи щодо руху грошових коштів; клаптик картону, на якому зазначено номер банківської картки для оплати та контактний номер телефону; пакет ТОВ «Нова Пошта» з наліпкою - відправлення № 20 4509 9453 0190; аркуш А4 з відомостями про банківську картку та номер телефону ОСОБА_12 повернути власнику;
- ємність об`ємом 1000 л. обладнану системою для функціонування АЗС; 600 л. бензину – конфіскувати на користь держави та передати на потреби Збройних сил Україні.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_11 , від 17.12.2024 р. справа № 947/36764/24, провадження № 1-кс/947/16830/24.
Речові докази: 
- готівкові кошти у сумі 8810 грн.; мобільний телефон Nokia, IMEI НОМЕР_17 – повернути власнику;
- аркуш формату А4 із зазначенням банківської картки та написом; 11 зошитів із чорновими записами щодо продажу пального на АЗС за період 2022-2023 рр. – залишити у матеріалах кримінального провадження;
- ємність об`ємом 1000 л. до якої приєднано обладнання для наливу пального, а саме насос, фільтр, шланг та пістолет з лічильником, у якій міститься дизельне пальне об`ємом приблизно 550 л.; - ємність об`ємом 1000 л. до якої приєднано обладнання для наливу пального, а саме насос, фільтр, шланг та пістолет з лічильником, у якій міститься бензин об`ємом приблизно 950 л. - конфіскувати на користь держави та передати на потреби Збройних сил Україні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 15 918 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст. 394 КПК України, а саме: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя   ОСОБА_1