Справа № 522/2641/26
Провадження № 2/522/5802/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Абухіна Р.Д. 
за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання м.Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання,
ВС Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовом до суду, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за теплову енергію в розмірі 13397,72. З урахуванням заяви про зменешення вимог просить стягнути з відповідачки 7534,39 гривень та судовий збір.
Свої позовні вимоги обґрунтувало тим, що КП «Теплопостачання м. Одеси» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси, в тому числі будинку, в якому належить на праві власності квартира відповідачки. Відповідач свої зобов`язання по оплаті наданих йому позивачем послуг здійснює неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованость. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06.03.2026 по справі відкрито провадження, встановлений спрощений порядок розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін. 
11.03.2026 копія ухвали та позовна заява з додатками вручена представнику відповідача. 
02.04.2026 до суду надійшов відзив на позов, по якому просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі та стягнути з позивача на користь позивача витрати на правничу допомогу 10 000 гривень. Зазначає, що 08.12.2023 відповідач придбав квартиру АДРЕСА_1 на момент придбання квартира була обладнана індивідуальною (автономною) газовою системою опалення, що не спростовано матеріалами справи та навпаки підтверджується, наданим позивачем реєстром нарахувань та оплати, в якому відсутні прилади опалення та абонентське обслуговування. 
08.04.2026 до суду надійшла заява представника позивача про зменшення позовних вимог та відповідь на відзив.
Положеннями статті 174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією будинок АДРЕСА_2 .
З 08.12.2023 власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 . 
Відповідно до Розрахунку заборгованості нарахувань та оплат за абонентом НОМЕР_1 ОСОБА_1 , заборгованість відповідача за поставлену теплову енергію за адресою: АДРЕСА_4 станом з 08 листопад 2023 року по грудень 2025 року складає 7534,39(що включає абонпоату та ЗПО (Загальнобудинкові потреби на опалення). 
Теплова енергія постачається не безпосередньо Відповідачу, а в будинок, в якому розташоване її нежитлове приміщення.
Згідно до частини другої статті 382 ЦК України та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, у тому числі є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання (незалежно від їх розташування) і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку. 
Згідно із п. п. 14, 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.08.2019 № 830, навіть законне відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) не звільняє власників житлових та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будівлі/будинку. 
Відповідно до пункту 38 та пункту 45 пп.13 вищевказаних Правил - споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на загальнобудинкові потреби на опалення (ЗПО) та зобов`язаний сплачувати відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на ЗПО у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Всі без виключення приміщення є невід`ємними частинами житлових будинків. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирні будинки в цілому, в які надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинків (як житлових, так і нежитлових). Тепло поширюється всередині будинків від усіх елементів системи опалення (від кожної її ділянки) по всіх приміщеннях незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказані будинки подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинків, у тому числі в місцях загального користування. Внутрішньо будинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлових будинків та також є їх невід`ємною частиною. 
Отже, споживач зобов`язаний: оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим Договором; зокрема, в разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії назабезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції
Система теплопостачання для здійснення покладених на неї завдань виконується з окремих технологічно пов`язаних частин, що складають систему централізованого постачання, включає сукупність взаємопов`язаних джерел теплової енергії (технічних елементів і пристроїв), призначених для передачі у приміщення необхідної кількості тепла та підтримання в них заданої температури повітряного середовища. Теплова енергія передається в опалювальні приміщення за рахунок теплопровідності, випромінювання в конвекції, і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводи, стояки, підводки тощо).
Відповідно до законів термодинаміки тепло передається від більш нагрітих тіл до менш нагрітих, а теплова енергія, що міститься в повітрі, в елементах інтер`єру приміщення, передається, в тому числі, і в сусідні приміщення через внутрішні стіни, перегородки та перекриття. Внутрішньобудинкова система опалення проектується таким чином, щоб забезпечити нормативну температуру повітря у всіх приміщеннях будинку. 
Згідно з пунктом 6.3.4. ДБН В.2.5-67:2013 Опалення, вентиляція та кондиціонування опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та теплонадходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів. по Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється всьому будинку по внутрішньобудинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах. ...При цьому, житлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення”. 
Законодавство не передбачає залежності від наявності приладів опалення у місцях загального користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця.
Відсутність приладів опалення в під`їзді багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку». До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №357/4664/16-ц від 20.11.2019”. “Співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 311/3489/18”.
Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення (скорочено ЗПО) розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Відповідно до п.11 типового договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315.
Згідно з п.12 розділу IV Методика розподілу № 315, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/ нежитлових приміщень.
Згідно до вимог розділу IV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону №315 від 22.11.2018 р. (у редакції наказу Мінрегіону №358 від 28.12.2021 р.)., обсяг теплової енергії, витрачений на ЗПО, визначається, як частка від загального обсягу споживання теплової енергії в розрахунковому місяці.
Розмір складової на ЗПО, визначений вищевказаним методом, не залежить від наявності або відсутності опалювальних приладів у місцях загального користування.
3 січня 2022 року, відповідно до вимог частини 6 статті 10 вищевказаного Закону, а також п.24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ №830 від 21.08.2019 р., обсяг теплової енергії, витрачений на ЗПО будинку розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площею/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).
Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відсутність договору на надання послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Адже, позивач не може самостійно припинити надавати послуги відповідачу з теплопостачання з тієї причини, що відключення квартири відповідача від системи теплопостачання неможливе без проникнення в саму квартиру.
Посилання представника відповідача на те, що в квартирі, яка належить на праві власності відсутні центральне опалення, не впливає на його обов`язок здійснювати оплату теплової енергії, яка надається в тому числі на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, які належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до змісту ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Отже, враховуючи задоволення позовних вимог, та враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1871,67 грн. (пропорціно задовленим вимогам), тому сума сплаченого судового збору в зазначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» про стягнення заборгованості за опалення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» заборгованість за теплову енергію в сумі 7534,39 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» суму судового збору в розмірі 1871,67 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 01.05.2026.

Суддя    Р. Д. Абухін01.05.26