САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/853/26 
Провадження №2/726/366/26 
Категорія 40 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Колісник Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Свеа фінанс” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
ВСТАНОВИВ :
Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 20.12.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 року було укладено кредитний договір № 1968349.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 гривень строком на 365 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом.
30.06.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» і ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 перейшло до позивача.
Позивач вказує, що відповідачем умови договору виконувались не належним чином, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 17220,00 гривень, яка включає тіло кредиту, відсотки за користування кредитом та пеню.
У зв`язку із викладеним, просять суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за договором кредиту в сумі 17220,00 гривень.
Представник відповідача у своїй заяві по суті справи вказав, що відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Разом із тим не погоджується з нарахуванням процентів за користування кредитом та стягнення пені. Зазначає, що відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України, який з 15.09.2022 року проходить військову службу та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, що підтверджується довідками військової частини, військовим квитком та іншими письмовими доказами, наданими суду. З огляду на це, на спірні правовідносини поширюється дія частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої він, як військовослужбовець звільняється від сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафних санкцій на час проходження ним військової служби в особливий період.
З урахуванням наведеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом та пені.
Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач та його представник у судове засідання не зявились, надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути без їхньої участі, враховуючи їхні заперечення щодо позовних вимог.
Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що заперечення представника відповідача є слушними, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 20.12.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 року було укладено кредитний договір № 1968349, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 3500,00 гривень строком на 365 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % в день за користування кредитом у межах строку кредитування. Передбачено також , що у випадку неналежного виконання умов договору, із боржника на користь кредитора може бути стягнуто пеню у визначеному розмірі. 
Крім того встановлено, що 30.06.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» і ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-18/25, відповідно до якого товариство відступило на користь позивача право вимоги за кредитним договором № 1968349, стороною якого є ОСОБА_1 , відтак саме позивач є особою, яка набула право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами.
Як вбачається із розрахунку, сформованого ТОВ «Селфі Кредит» за договором № 1968349, стороною якого є ОСОБА_1 , останній дійсно порушив умови договору, кредитні кошти у встановлені строки не повернув, внаслідок чого, станом на 30.06.2025 року виникла заборгованість у розмірі 17220,00 гривень, яка складається з:
- 3500,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту;
- 6720,00 гривень – заборгованість зі сплати відсотків;
- 7000,00 гривень – пеня;
Також встановлено, що відповідач не здійнював необхідних платежів на виконання зобовязань за кредитним договором.
Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 статті 1077 ЦПК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, судом встановлено, що між ТОВ «Селфі кредит» та відповідачем виникли кредитні правовідносини, в межах яких останній отримав кредитні кошти та зобов`язався повернути їх у визначений договором строк зі сплатою відсотків і передбачених договором платежів. Право вимоги за вказаним кредитним договором у подальшому перейшло до ТОВ «Свеа фінанс» на підставі договору факторингу. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 17 220,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, нарахованих відсотків та пені. Доказів погашення зазначеної заборгованості або спростування наданого позивачем розрахунку відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про доведеність факту порушення відповідачем умов кредитного договору.
Разом із тим, судом встановлено, що до вказаних правовідносин слід застосувати положення, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави».
Відповідно правової позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у п. 74 його постанови від 04.09.2024 р. у справі № 426/4264/19: "У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2022 року, молодшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано на посаду командира 2 інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення.
Із посвідчення серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій. 
Із військового квитка ОСОБА_1 встановлено, що із вищевказаного періоду по цей час він проходить військову службу на різних посадах у ЗС України, що зазначено у службових відмітках.
Відповідно до довідки № 844 від 04.05.2026 року майор ОСОБА_1 , який з 28.11.2025 року по теперішній час перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 .
Таким чином, щодо ОСОБА_1 , як військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, поширюються пільги передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позивач не повинен був нараховувати штрафні санкції, пеню та проценти за користування кредитом на весь час його призову, а у випадку коли така інформація стала відома пізніше – здійснити відповідний перерахунок.
Як вказано у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №642/548/21, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором, суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).
Отже, судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації в особливий період, у зв`язку з чим на нього поширюються гарантії, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». За таких обставин нарахування позивачем процентів за користування кредитом та пені за період проходження відповідачем військової служби є таким, що суперечить вимогам закону, а тому не може бути покладене в основу визначення розміру заборгованості.
Водночас надання відповідачу кредитних коштів та факт їх неповернення у сумі основного боргу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та не спростовані належними і допустимими доказами. При цьому пільги, встановлені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не звільняють позичальника від обов`язку повернути фактично отримані кредитні кошти, а лише виключають можливість нарахування процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та пені.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 500,00 грн. У решті вимог щодо стягнення процентів за користування кредитом та пені слід відмовити як таких, що нараховані всупереч вимогам чинного законодавства та не підлягають стягненню з відповідача.
Враховуючи викладене, суд також вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати пропорціно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 257, 509, 526, 551, 626, 625, 628, 1046, 1048, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 141, 274, 279, 280-282, 265 ЦПК України, суд - 
ВИРІШИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Свеа фінанс” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ТОВ «Свеа фінанс», 04070, м. Київ, вул Іллінська, 8, ЄДРПОУ 37616221, заборгованість за кредитним договором у розмірі 3500,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ТОВ «Свеа фінанс», 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ЄДРПОУ 37616221, судовий збір у розмірі 541,00 гривень.
У решті позовних вимог – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Головуючий суддя 	С. В. Мілінчук