ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 420/7533/25
адміністративне провадження № К/990/42414/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №420/7533/25
за позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства оборони України про визнання протиправною відмови щодо нарахування та виплати додаткової винагороди та зобов`язання вчинити певні дії, 
за касаційною скаргою адвоката Потурнак Альони Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року, прийняте у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Лук`янчук О.В., суддів Бітова А. І., Ступакової І. Г.
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1. У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною відмову Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період з 08.01.2024 по 14.03.2024 року, загальний розмір якої складає 111290,33 грн у тому числі: з розрахунку 50000,00 грн на місяць за виконання бойових (спеціальних) завдань у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угрупування військ включно, а також у складі командування штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), якій здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) нарахувати та виплатити додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період з 08 січня 2024 року по 14 березня 2024 року у загальному розмірі 111290,33 грн у тому числі: з розрахунку 50000,00 грн на місяць за виконання бойових (спеціальних) завдань у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угрупування військ включно, а також у складі командування штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), якій здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, який відряджений до Украероруху із залишенням на військовій службі, де проходить службу на посаді заступника начальника центру (центру організації повітряного руху) структурних підрозділів служби аеронавігаційного обслуговування Одеського РСП Украероруху. Позивач посилається на те, що у період з 08 січня 2024 року по 07 березня 2024 року відповідно до наказу Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №3/вд від 05.01.2024 його було направлено в розпорядження військ угрупування морської піхоти «Катран». Так, відповідно до довідки угруповання морської піхоти «Катран» Міністерства оборони України від 06.02.2024 №2022/ОКП/24/120 позивач з 08.01.2024 по 31.01.2024 виконував бойові (спеціальні) завдання у складі угруповання морської піхоти «Катран», який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно. 
3. На думку позивача, відповідач протиправно ненараховує та невиплачує йому додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 08.01.2024 по 14.03.2024.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
4. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що на позивача, як на військовослужбовця, відрядженого до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, із залишенням на військовій службі в Збройних Силах України, в питанні виплати грошового забезпечення поширюється дія постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, відряджених до державних органів, установ та організацій», яка передбачає виплату тільки окладів за військовими званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, а інші складові грошового забезпечення - як для відповідних працівників державної установи, до якої відряджений позивач - Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух). Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до Украерорух, здійснюється за рахунок коштів цієї установи, і оскільки додаткова винагорода в розмірі 50000,00 грн є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців, виплата якої для працівників цієї установи не передбачена, тому в даному випадку відсутні правові підстави для її виплати ОСОБА_1 .
6. У зв`язку з цим, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2024 у справі №640/13029/22 (провадження №11-46заі24), суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 не передбачено виплату для працівників та осіб, які відряджені до центрального органу виконавчої влади, зокрема Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, додаткової винагороди.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погоджуючись із рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, адвокат Потурнак Альона Миколаївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
8. Обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження, касатор посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
9. У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду щодо отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, викладених у постановах від 29 лютого 2024 року у справі №320/2090/23, від 07 березня 2024 року у справі №320/10293/22.
10. Касатор звертає увагу на те, що позивач є діючим військовослужбовцем, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 21.04.2023 року. Статус учасника бойових дій надається тим особам, які брали безпосередню участь у бойових діях, що є підтвердженням виконання позивачем завдань, що дають право на додаткову винагороду. Позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, відрядженим до Одеського РСП Украероруху для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки, із залишенням на військовій службі, при цьому за умовами постанови Кабінету Міністрів України №104 за відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил, інших військових формувань, органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, а виплата грошових коштів проводиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені військовослужбовці. Позивач продовжував виконувати військовий обов`язок, зокрема, залучався та брав безпосередню участь у заходах із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Відрядження не звільняло його від виконання військового обов`язку, що підтверджується також його підпорядкуванням наказам Міністерства оборони України, Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України.
11. Крім того представник позивача зазначає про те, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях протиправно застосували постанову Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2024 у зразковій справі №640/13029/22, оскільки висновки у вказаній справі є нерелевантними при вирішенні цього спору.
ІV. Позиція інших учасників справи
12. Державне підприємство обслуговування повітряного руху України надало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій -без змін.
13. Також Державне підприємство обслуговування повітряного руху України надало до суду додаткові письмові пояснення до відзиву на касаційну скаргу, в яких просить суд урахувати їх при розгляді касаційної скарги та відмовити в задоволенні касаційної скарги, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року залишити без змін.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
14. Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Соколова В.М., Уханенка С.А. від 28 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження у цій справі.
15. Касаційне провадження відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
16. Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2026 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження з 30 квітня 2026 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
17. Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, наказом Міністра оборони України по особовому складу від 07 липня 2005 року №411 (п. 11) ОСОБА_1 , командир авіаційного загону 29 змішаної ескадрильї Повітряного командування Південь», був відряджений до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі у Збройних Сил України.
18. Наказом Міністра оборони України по особовому складу від 06 вересня 2018 року №577 наказано укласти новий контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу, зокрема п.5 - з підполковником ОСОБА_1 , заступником начальника центру (центру організації повітряного руху) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування Одеського РСП Украероруху терміном на 6 (шість) років з 07 жовтня 2018 року до 07 жовтня 2024 року.
19. Наказом Міністра оборони України по особовому складу від 11 вересня 2024 року №1503 продовжено дію контрактів про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу понад встановлений строк до оголошення демобілізації, зокрема підполковнику ОСОБА_1 , заступнику начальника центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07 жовтня 2024 року.
20. Відповідно до наказу Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №3/вд від 05 січня 2024 року на виконання бойового розпорядження Командування угрупування сил і засобів ПС Збройних Сил України від 03 січня 2024 року №10/64/ОКП/ПС-Е; розпорядження заступника директора-начальника Украероцентру від 04 січня 2024 року № 6-22/54/24 ДСК; відповідно до пункту 3.5 наказу ГШ Збройних Сил України від 21 жовтня 2015 року №410 «Про затвердження Інструкції з керівництва діяльністю підрозділів ОЦВС організації повітряного руху України в особливий період», з метою проведення ротації особового складу ОЦВС організації повітряного руху України, що залучається до виконання бойових та спеціальних завдань з організації планування та координації авіаційної підтримки військ, безпеки польотів у відповідних смугах у складі груп авіації центрів об`єднаної вогневої підтримки на пунктах управління у складі військ угрупування морської піхоти « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на підставі службової записки від 05 січня 2024 року №21.3-01/4/24, підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника центру (центру організації повітряного руху) структурних підрозділів служби аеронавігаційного обслуговування Одеського РСП Украероруху, було направлено в розпорядження військ угрупування морської піхоти «Катран», з 08 січня по 07 березня 2024 року. Підполковнику ОСОБА_1 , видано Посвідчення про відрядження №4 від 05 січня 2024 року для виконання бойових та спеціальних завдань з організації планування та координації авіаційної підтримки військ, безпеки польотів у відповідних смугах у складі груп авіації центрів об`єднаної вогневої підтримки на пунктах управління у складі угрупування морської піхоти «Катран». Термін відрядження - 60 днів з 08 січня 2024 року по 07 березня 2024 року.
21. Наказом командувача угруповання морської піхоти «Катран» (по стройовій частині) від 10 січня 2024 року №8 підтверджено прибуття підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника центру (центру організації повітряного руху) структурних підрозділів служби аеронавігаційного обслуговування Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до складу сил та засобів угруповання морської піхоти «Катран», які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань.
22. Відповідно до витягу з наказу командувача угруповання морської піхоти «Катран» (по стройовій частині) від 14 березня 2024 року №52 підполковник ОСОБА_1 , заступника начальника центру (центру організації повітряного руху) структурних підрозділів служби аеронавігаційного обслуговування Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України вибув зі складу сил та засобів угруповання морської піхоти «Катран», які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань, як військовослужбовці Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України 14 березня 2024 року.
23. Наказом Одеського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №26/вд від 15 березня 2024 року «Про внесення змін до наказів від 03 січня 2024 року №2/вд, від 03 січня 2024 року №3/вд, від 03 січня 2024 року №4/вд» внесено зміни до наказів Одеського РСП Украероруху від 03 січня 2024 року №2/вд, від 03 січня 2024 року №3/вд, від 03 січня 2024 року №4/вд та змінено терміни ротації військовослужбовців з 08 січня по 14 березня 2024 року.
24. Також судами встановлено, що підполковник ОСОБА_1 , звертався із письмовою заявою від 06 грудня 2024 року на ім`я директора ОСОБА_2 , у якій просив нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду під час дії воєнного стану згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року за період з 08 січня 2024 року по 14 березня 2024 року загальний розмір якої складає 111 290,33 грн із розрахунку 50000,00 грн на місяць за виконання бойових (спеціальних) завдань у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угрупування військ включно, а також у складі командування штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), якій здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальний) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно пропорційно часу участі у таких діях та заходах з 08 січня 2024 року по 14 березня 2024 року, а саме: з 08 січня по 31 січня 2024 року - 38709,68 грн; з 01 лютого по 29 лютого 2024 року - 50000,00; з 01 березня по 14 березня 2024 року - 22580,65 грн.
25. Державним підприємством обслуговування повітряного руху України надано відповідь, в якій зазначено, що за результатами розгляду заяви позивача щодо ухвалення рішення про нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2024 №168, Украерорух не заперечує того факту, що ОСОБА_1 , має статус військовослужбовця Збройних Сих України, однак, з огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду, зроблений у постанові від 29 серпня 2024 у справі №640/13029/22, приписи постанови Кабінету Міністрів України №168 не поширюються на військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій, грошове забезпечення яким виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №104. 
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
26. Конституція України.
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
27. Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України)
Частина 2 статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
28. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII). Цим Законом установлено єдину систему соціального та правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей.
29. Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
30. Такі розміри визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова №704).
31. Абзацом 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
32.  Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (із змінами), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2028 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
33. Абзацом 3 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
34. Порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, відряджених до державних органів, установ та організацій визначено постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 №104 (далі - Порядок №104).
35. Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що військовослужбовцям, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил.
36. Грошове забезпечення виплачується виходячи з (І) окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, (ІІ) інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також (ІІІ) окладів за військовими (спеціальними) званнями і (ІV) надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців (абзац 2 пункту 1 Порядку № 104).
37. Виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов`язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям не провадиться (абзац 3 пункту 1 Порядку №104).
38. Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці (абзац 5 пункту 1 Порядку №104).
39. За відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил України.
40. Правовими підставами проходження військової служби позивачем у структурному підрозділі Украероруху є частина шоста статті 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, пункт 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, Указ Президента України від 03.05.2017 № 126/2017 «Про Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами».
41. Відповідно до пункту 1.1 Статуту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 18.03.2021 № 121 (далі - Статут Украероруху), Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух) є державним унітарним підприємством, яке діє як державне комерційне підприємство та належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.
42. Підприємство є провайдером аеронавігаційного обслуговування, яке здійснюється на всіх етапах польоту повітряних суден у повітряному просторі України та повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху відповідно до договорів покладена на Україну.
43. Згідно з пунктом 1.2 Статуту Украероруху підприємство є основою об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України (далі - ОЦВС), до його складу входять підрозділи ОЦВС. 
44. В особливий період підрозділи ОЦВС підпорядковуються Генеральному штабу Збройних Сил України щодо виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки.
45. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
46. Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
47. Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
48. Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
49. На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав постанову №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
50. Абзацом 2 пункту 1 постанови №168 визначено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
51. Відповідно до пункту 1 постанови №168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів , - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
52. Згодом цей пункт постанови Кабінету Міністрів України №168 був змінений згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 217, від 22.03.2022 № 350, від 01.04.2022 № 400, від 01.07.2022 № 754, від 07.07.2022 №793, від 9 серпня 2023 року №836 та інші. 
53. Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у редакції постанови від 9 серпня 2023 року №836) на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
54. Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
55. Також постанову доповнено пунктами 1-1 та 1-2 такого змісту:
56. "1-1. Установити, що на період воєнного стану:
57. військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
58. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
59. Відповідно до пункту 2-1 постанови №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:
- порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;
- особливості виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пунктах 1-1 і 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту;
- порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.
60. Змін до Порядку №104 у зв`язку з прийняттям постанови №168 не вносилося.
61. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-XII Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).
62. Наказом Міністра оборони України від 01.04.2022 №98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2022 за №382/37718 (застосовується з 24.02.2022), внесено зміни до Порядку №260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
63. З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови №168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (чинне з 01.06.2022).
64. Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №177/39233 (який застосовується з 01 лютого 2023 року), внесено зміни до Порядку №260, зокрема доповнено цей Порядок новим розділом: "XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".
65. З 29.09.2023 наказом Міноборони України від 26.09.2023 №566 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі - наказ №566) абзаци 1, 2, 3 пункту 2 Розділу XXXIV Порядку №260 було викладено в такій редакції: 
66. на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах: 
67. 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
68. 50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).
69. Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
70. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
71. З огляду на викладені приписи статті 341 КАС України, Суд здійснює перегляд судового рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги.
72. Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, у зв`язку з неврахуванням судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 29 лютого 2024 року у справі №320/2090/23, від 07 березня 2024 року у справі №320/10293/22, стосовно поширення на військовослужбовців, відряджених до державних підприємств, дії постанови Кабінету Міністрів України №168, яка передбачає виплату таким військовослужбовцям додаткової винагороди.
73. Так, у постановах від 29 лютого 2024 року у справі №320/2090/23, від 07 березня 2024 року у справі №320/10293/22 Верховний Суд, відповідаючи на питання про поширення на військовослужбовців, відряджених до державних підприємств, дії постанови Кабінету Міністрів України №168, сформував висновок, відповідно до якого такі військовослужбовці мають право на додаткову винагороду, у розмірі до 30000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України №168. 
74. У цій справі суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що ОСОБА_1 , як військовослужбовцю Збройних Сил України, відрядженому до Украероруху відповідно до наказу Міністерства оборони України по особовому складу від 07 липня 2005 року №411, виплата грошового забезпечення здійснюється за рахунок коштів цієї установи, і оскільки додаткова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців, виплату якої для працівників цієї установи не передбачено, тому правові підстави для її виплати позивачу відсутні.
75. За приписами частини третьої статті 341 КАС України Суд не обмежений доводами і вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
76. Після відкриття касаційного провадження у справі, що розглядається, Верховним Судом сформовано правові висновки щодо застосування положень постанови Кабінету Міністрів України №168 у подібних правовідносинах, які, у силу частини третьої статті 341 КАС України, мають бути враховані під час розгляду цієї справи.
77. З метою забезпечення єдності практики вирішення спорів у правовідносинах щодо застосування приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 стосовно поширення її дії на військовослужбовців Збройних Сил України, відряджених для проходження військової служби до Украероруху, судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду (далі - Судова палата) здійснила перегляд судового рішення у справі №160/13876/22.
78. У постанові від 19 березня 2026 року Судова палата відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 29 лютого 2024 року у справі №320/2090/23 та від 07 березня 2024 року у справі № 320/10293/22 щодо поширення на військовослужбовців, відряджених до державних підприємств, дії постанови Кабінету Міністрів України №168.
79. У зазначеній постанові Судова палата виходила з того, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2024 року у справі №640/13029/22, правовідносини у якій є подібними до обставин справи [160/13876/22], здійснюючи системне тлумачення постанови Кабінету Міністрів України №168, урахувала зміст преамбули цієї постанови в первісній редакції, в якій зазначалося, що ця постанова прийнята на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію».
80. За висновком Великої Палати Верховного Суду, урахування преамбули під час системного тлумачення тексту постанови Кабінету Міністрів України №168 є неодмінним, оскільки зміст преамбули визначає основні засади тлумачення усього нормативно-правового акта. Преамбула вказує на умови та причини ухвалення цієї постанови та визначає мету її прийняття. 
81. Одночасно, здійснюючи тлумачення постанови Кабінету Міністрів України №168, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що як текстуальне тлумачення змісту первинної редакції пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, так і системне тлумачення цієї постанови, з урахуванням умов її прийняття, визначеними у преамбулі, дають підстави для висновку, що виплата додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн повинна здійснюватися як стимулювання винятково тим військовослужбовцям Збройних Сил України, які своїми безпосередніми діями здійснюють захист суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України, а тому пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 не поширюється на військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій, грошове забезпечення яким виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №104.
82. На тій підставі, що передбачена пунктом 1 первинної редакції постанови Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців (пункт 2 частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ), тоді як абзацом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №104 чітко визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що положення постанови Кабінету Міністрів України №168 не поширюють дію на військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій.
83. Згодом висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 29.08.2024 у справі №640/13029/22, застосовано Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 10.10.2024 у справі №240/21980/22 та від 21.11.2024 у справі № 580/9551/23.
84. Отже, Судова палата дослідивши правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі №320/2090/23 та від 07.03.2024 у справі №320/10293/22 щодо поширення на військовослужбовців, відряджених до державних підприємств, дії постанови Кабінету Міністрів України №168, уважала за необхідне відступити від вказаних висновків, заснованих на помилковому ототожненні порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовців та військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій, та надалі застосовувати правовий висновок, відповідно до якого положення постанови Кабінету Міністрів України №168 не поширюють дію на військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ та організацій, грошове забезпечення яким виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №104.
85. Отже, з урахуванням зазначеної позиції Судової палати, Верховний Суд уважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі про те, що відсутні правові підстави для виплати відповідачем ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, оскільки приписи вказаної постанови не поширюють свою дію на військовослужбовців, відряджених до Украероруху.
86. Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі.
87. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
88. Ураховуючи, що оскаржувані судові рішення, переглянуті судом касаційної інстанції в межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішенні- без змін. 
ІХ. Судові витрати
89. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
ПОСТАНОВИВ :
1.  Касаційну скаргу адвоката Потурнак Альони Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
2.  Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі №420/7533/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий: О. В. Кашпур 
Судді: В.М. Соколов
С.А. Уханенко