УХВАЛА

19 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 600/5117/25-а
адміністративне провадження № К/990/19840/26 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2026 у справі №600/5117/25-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати складені 22.07.2025:

- рішення № 13943/6/24-13-24-04 про анулювання реєстрації платника єдиного податку;

- податкове повідомлення-рішення №00000/21478/ж 10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб (штрафна санкція) на 3830139,39 грн;

- податкове повідомлення-рішення №00000/21475/ж 10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 1020,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення №00000/21482/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 319178,30 грн;

- податкове повідомлення-рішення №00000/21484/ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 8000,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення №00000/21486/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 1360,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення №00000/21487/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 241920,00 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-00000/21489/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ в розмірі 1288952,28 грн;

- рішення №00000/21493/Ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 310411,94 грн;

- податкове повідомлення-рішення №00000/21496/ж 10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 20162,50 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 00000/21498/ж 10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 5618839,24 грн;

- податкове повідомлення-рішення №00000/21500/ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 4003446,25 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-00000/21501/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості ЄСВ в розмірі 236544,00 грн;

- рішення № 00000/21502/Ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 74052,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення №00000/21503/ж10/24-13-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 340,00 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.01.2026, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2026, позовні вимоги задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано рішення №13943/6/24-13-24-04 від 22.07.2025 про анулювання реєстрації платника єдиного податку;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000021478/ж 10/24-13-24-04 від 22.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 3 830 139 грн 39 коп.;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000021475/ж 10/24-13-24-04 від 22.07.2025, яким застосовано штраф в розмірі 1020 грн 00 коп.;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000021482/ж 10/24-13-24-04 від 22.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 319178 грн 30 коп.;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000021484/ж 10/24-13-24-04 від 22.07.2025, яким застосовано штраф в розмірі 8000 грн 00 коп.;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000021486/ж 10/24-13-24-04 від 22.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 1360 грн 00 коп.;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000021487/ж 10/24-13-24-04 від 22.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 241920 грн 00 коп.;

-визнано протиправним та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000021489/Ж10/24-13-24-04 від 22.07.2025 про сплату заборгованості по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) в розмірі 1 288 952 грн 28 коп.;

-визнано протиправним та скасовано рішення №0000021493/Ж10/24-13-24-04 від 22.07.2025 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 310411 грн 94 коп.;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000021496/ж 10/24-13-24-04 від 22.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 20162 грн 50 коп.;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000021498/ж 10/24-13-24-04 від 22.07.2025, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 5 618 839 грн 24 коп.;

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000021500/ ж10/24-13-24-04 від 22.07.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 4 003 446 грн 25 коп.;

-визнано протиправним та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0000021501/Ж10/24-13-24-04 про сплату заборгованості по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ) в розмірі 236544 грн 00 коп.;

-визнано протиправним та скасовано рішення №0000021502/Ж10/24-13-24-04 від 22.07.2022 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 74052 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

30.04.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2026 у справі №600/5117/25-а, направлена через підсистему «Електронний суд» 30.04.2026.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Своєю чергою обов`язковими умовами під час оскарження судових рішень на підставі пунктів 1 - 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України)

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Підставою касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Посилаючись у касаційній скарзі на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, позивач стверджує про відсутність правового висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. Однак, подальше обґрунтування касаційної скарги не дає можливості встановити взаємозв`язок наведених доводів до зазначеної підстави.

Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Натомість, обґрунтовуючи пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідачем викладено обставини справи, процитовано норми податкового законодавства, що в свою чергу не може слугувати обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі зазначеного пункту касаційного оскарження.

Також, необхідно зауважити, що правові висновки Верховний Суд формулює лише щодо конкретно визначених правовідносин, а не висновок, який на думку скаржника буде підставою для відкриття касаційного провадження.

Наведені скаржником доводи стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а тому посилання скаржника в цій частині не узгоджуються з наведеною скаржником підставою касаційного оскарження судових рішень - пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Виходячи з визначених процесуальним законом меж, предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права, а не факту.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Суд звертає увагу скаржника на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Зі змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України слідує, що вказана підстава спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню адміністративними судами під час вирішення спору.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Разом з тим, оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування судами норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не належно викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить належних підстав оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ: 
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2026 у справі №600/5117/25-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, а копію касаційної скарги залишити у суді касаційної інстанції.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Юрченко