Справа № 584/1185/25 
Провадження № 1-кп/584/76/26 

В И Р О К
Іменем України

27.04.2026  Путивльський районний суд Сумської області 
в складі :  головуючого - судді ОСОБА_1 , 
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 
(у режимі відео конференції),
розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №12025200520000208 від 13 серпня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Путивль Сумської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , учня 11 класу Київського спортивного ліцею, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

1 серпня 2025 року близько 23 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_4 перебував разом з потерпілим ОСОБА_7 поблизу будинку АДРЕСА_2 , і у цей час між вказаними особами на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва ОСОБА_7 , від якого останній короткочасно втратив свідомість та сів на землю, після чого конфлікт припинився.
У результаті таких дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді перелому кута нижньої щелепи зліва без зміщення, яке по ступеню тяжкості відноситься до середньої тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я більше 21 дня.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, однак спричинило тривалий розлад здоров`я.
Сам ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та суду показав, що десь у липні 2025 року у вечірній час, коли він перебував разом з друзями біля магазину «АТБ», розташованому по просп.Іоанна Путивльського у м.Путивль, з магазину вийшов ОСОБА_7 та сказав в його адресу образу, що його обурило, однак він не відреагував на це. У подальшому, 1 серпня 2025 року у вечірній час він прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , та зателефонував йому, щоб він вийшов на вулицю та поговорив з приводу образ, які він висловив місяць тому. Коли близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 вийшов на вулицю, він спитав у нього чого ОСОБА_7 сказав у його адресу образу місяць тому. ОСОБА_7 повідомив, що він почув образу і відповів на це. Після того, як він сказав, що не казав ніяких образ ОСОБА_7 вибачився, однак у подальшому, в ході розмови між ними виник конфлікт на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, в ході якого він наніс один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва ОСОБА_7 , від якого останній короткочасно втратив свідомість та сів на землю, після чого конфлікт припинився. У вчиненому кається.
Крім визнання обвинуваченим своєї вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, вона також підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що приблизно у липні 2025 року у вечірній час, коли він виходив з магазину «АТБ», розташованого по просп.Іоанна Путивльського у м.Путивль, то почув у свою адресу образу, і він подумав, що її сказав ОСОБА_4 і у відповідь сказав йому образу, після чого пішов у власних справах. Пізніше, 1 серпня 2025 року у вечірній час він зі знайомим повертався додому і побачив, що ОСОБА_4 з друзями стоїть біля його будинку. Після цього він пішов іншою дорогою додому, а його знайомий пішов в сторону ОСОБА_4 . Через деякий час, коли він вже був вдома, йому зателефонував ОСОБА_4 та сказав, щоб він вийшов на вулицю поговорити з приводу образи, яку він сказав місяць тому. Коли він вийшов та пояснив ОСОБА_4 , що вказану образу він сказав у відповідь на його образу, та вибачився, намагаючись уникнути конфлікту, однак, близько 23 год. 30 хв. у ОСОБА_4 наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва, від якого він короткочасно втратив свідомість.
Як убачається з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13 серпня 2025 року, ОСОБА_7 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який 1 серпня 2025 року наніс йому тілесні ушкодження (а.с.98-99).
Протоколом від 15 серпня 2025 року оглянуто оптичний диск «DVD-R» з відеозаписом за 1 серпня 2025 року виданим потерпілим ОСОБА_7 (а.с.137-141).
Відповідно до висновку експерта №315 від 22 серпня 2025 року у ОСОБА_7 перебував на лікуванні з діагнозом - перелом кута нижньої щелепи зліва без зміщення, яке по ступеню тяжкості відноситься до середньої тяжкості (а.с.110-113).
У ході проведення слідчого експерименту від 22 серпня 2025 року потерпілий ОСОБА_7 продемонстрував, як ОСОБА_4 наносив йому тілесне ушкодження (а.с.105-109).
Згідно з висновком експерта №317 від 22 серпня 2025 року механізм спричинення тілесних ушкоджень, продемонстрований ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту, співпадає з тілесними ушкодженнями в ділянці обличчя які малися у нього під час проведення судово-медичної експертизи (а.с.117-119).
У ході проведення слідчого експерименту від 22 серпня 2025 року свідок ОСОБА_9 продемонстрував, як ОСОБА_4 наносив ОСОБА_7 тілесне ушкодження (а.с.100-104).
Згідно з висновком експерта №318 від 22 серпня 2025 року механізм спричинення тілесних ушкоджень показаний свідком ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту співпадає з тілесними ушкодженнями в ділянці обличчя які малися у потерпілого ОСОБА_7 під час проведення судово-медичної експертизи (а.с.114-116).
У ході проведення слідчого експерименту від 15 вересня 2025 року ОСОБА_4 продемонстрував, як він наносив ОСОБА_7 тілесне ушкодження (а.с.122-125).
Згідно з висновком експерта №214 від 16 вересня 2025 року механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_7 співпадає з механізмом спричинення тілесних ушкоджень продемонстрованим підозрюваним ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту 15 вересня 2025 року (а.с.120-121).
Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, доведена повністю.
Призначаючи покарання, суд враховує особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, є неповнолітнім, раніше не судимий, не одружений, навчається у Київському спортивному ліцеї, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на «Д» обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та часткове відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, не вбачається.
Враховуючи наведене в сукупності, обставини скоєного, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вибачився перед потерпілим, зважаючи на думку прокурора та потерпілого, суд вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.122 КК України, у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Суду не надано доказів того, що таке покарання не може бути виконано, тобто - що обвинувачений не має майна чи доходу для сплати штрафу у розмірі, що становить менше 10% від мінімальної заробітної плати станом на квітень 2026 року, визначеної законом у розмірі 8647 грн.
У кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов, який він уточнив у судовому засіданні, про стягнення з ОСОБА_4 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 1800 грн. - на відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також 25000 грн. - понесених процесуальних витрат.
Цивільний позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Внаслідок винних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим проходив лікування. 
Потерпілий просить стягнути на його користь 1800 грн. на відшкодування майнової шкоди, що підтверджуються наданими позивачем фіскальними чеками (а.с.30-31). 
На підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України, оскільки протиправними, винними діями обвинуваченого потерпілому завдано моральної шкоди, яка полягала у фізичних стражданнях внаслідок болю та моральних стражданнях внаслідок отримання тілесного ушкодження, що порушило його звичайний уклад життя, то з урахуванням характеру правопорушення, отриманих тілесних ушкоджень, глибини фізичних і душевних страждань потерпілого, суд вважає розумним та справедливим стягнути на його користь 50000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Під час розгляду справи встановлено, що ще до звернення потерпілого до працівників поліції законним представником обвинуваченого було передано потерпілому 3000 грн. як відшкодування шкоди. Вказана сума підлягає зарахуванню.
Таким чином, суд вважає, що майнова шкода, заявлена в сумі 1800 грн., вже відшкодована повністю, а моральна - частково - в сумі 1200 грн., тому на користь потерпілого слід стягнути 48800 грн. як відшкодування моральної шкоди.
Згідно з матеріалами кримінального провадження між потерпілим ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_8 23 вересня 2025 року укладено договір про надання правничої допомоги. Згідно з п.5.1. вказаного договору розмір гонорару становить 10000 грн. за ознайомлення адвоката з матеріалами кримінального провадження, складання позовної заяви потерпілого у кримінальному провадженні та подача її до суду, окремо потерпілий сплачує гонорар у розмірі 1500 грн. за участь у судовому засіданні (а.с.32).
Відповідно до рахунку оплати від 23 вересня 2025 року та довідки №47 від 25 вересня 2025 року потерпілим ОСОБА_7 було сплачено адвокату гонорар у сумі 10000 грн. (а.с.33,34).
Упродовж судового розгляду адвокат ОСОБА_8 , здійснювала представництво інтересів потерпілого та брала участь у судових засіданням 13 жовтня 2025 року, 16 березня 2026 року та 27 квітня 2026 року.
З урахуванням, що загальний гонорар адвоката становить 14500 грн. (10000 грн. за складання позовної заяви, 4500 грн. за участь у трьох судових засіданнях), і позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 6950 грн. 88 коп. витрат на правничу допомогу, пропорційно до задоволених вимог (48800*14500/101800=6950,88).
Згідно зі ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Оскільки в ході судового розгляду справи було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не працює, фінансових заощаджень чи інших матеріальних активів, за рахунок яких можна відшкодувати завдану шкоду, не має, майнова шкода підлягає стягненню з його батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .
Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ у справі: оптичний диск DVD-R з відеозаписом, який зберігається в матеріалах справи, слід залишити в матеріалах справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 (в разі відсутності у нього заробітку або майна з його батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_10 ) на користь ОСОБА_7 48800 грн. (сорок вісім тисяч вісімсот гривень) моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
У іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 (в разі відсутності у нього заробітку або майна з його батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_10 ) на користь ОСОБА_7 6950 грн. 88 коп. (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень вісімдесят вісім копійок) витрат на правничу допомогу.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ: оптичний диск DVD-R з відеозаписом, який зберігається в матеріалах справи - залишити в матеріалах справи.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1