ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2026 року м. Дніпро Справа № 904/3252/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач) 
суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г.,
при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мілєва І.В.) від 05.12.2025р. у справі № 904/3252/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ 
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", Дніпропетровська область, м. Дніпро
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ 
про стягнення 409 852 517,52 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про стягнення 409 852 517,52 грн, з яких: 339 384 179,60 грн – основний борг, 57 405 644,21 грн – пеня, 3 465 662,82 грн – 3% річних, 9 597 030,89 грн – інфляційні втрати.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортування природного газу № 2002000097 від 04.02.2020.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2025 позов задоволено в повному обсязі; стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 410 791 917,52 грн, а саме: 409 852 517,52 грн, з яких: 339 384 179,60 грн – основний борг, 57 405 644,21 грн – пеня, 3 465 662,82 грн – 3% річних, 9 597 030,89 грн – інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 939 400,00 грн.
11.03.2025 позивач подав до суду заяву, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8008,00 євро.
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2025р. у справі № 904/3252/23:
- заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про прийняття додаткового рішення - задоволено частково;
- стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49101, м. Дніпро, вул. О. Кониського, 5, ідентифікаційний код 20262860) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ідентифікаційний код 42795490) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.
Частково задовольняючи заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (адвокатського об`єднання) не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у заявленому розмірі, адже розмір таких витрат має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, а й відповідати критеріям реальності та розумної необхідності таких витрат, а також співмірності зі складністю справи.
Місцевий господарський суд оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи прийшов до висновку, що належною до розподілу на користь позивача сумою витрат на професійну правничу допомогу є сума 50 000,00 грн.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції зменшив розмір таких витрат до 50 000,00 грн., а у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в решті заявленої позивачем суми відмовив. 
До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2025 по справі № 904/3252/23 в частині відмови у задоволенні клопотання ТОВ «Оператор ГТС України» про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат; прийняти постанову, якою клопотання ТОВ «Оператор ГТС України» про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат – задовольнити в повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат, понесених позивачем у справі № 904/3252/23 під час розгляду справи у суді першої інстанції, поклавши їх на відповідача у повному обсязі, та стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 8 008,00 Євро. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" вважає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви незаконним з огляду на наступне. 
Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт стверджує, що сплачений ТОВ «Оператор ГТС України» розмір гонорару є співмірним з обсягом наданої професійної правничої допомоги та складністю справи, оскільки: 
- оператор ГТС звернувся до Вікборг Рейн у зв`язку з необхідністю судового захисту власних прав та інтересів; 
- загальний розмір позовних вимог становить 410 млн. грн. (тобто, Оператора ГТС у справі № 904/3252/23 майже півмільярда грн.), що свідчить про наявність значного інтересу у Позивача у результаті розгляду такої справи;
- негативне рішення у цій справі завдало б збитків Оператору ГТС у розмірі щонайменше 409 852 517,52 грн; 
- розмір витрат на професійну правничу допомогу складає менше 0,09 % від суми спору; 
- значний обсяг виконаних робіт зумовлений специфікою предмета спору, зупиненням провадження у справі та поданням Дніпрогаз необґрунтованих клопотань; 
- Дніпрогаз у спірні періоди перебував у балансуючій групі та реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», що зумовило додатковий аналіз впливу цих обставин на розгляд справи; 
- саме дії Відповідача, які полягають у несплаті протягом тривалого часу основної заборгованості перед Позивачем, і стали першочерговою і головною причиною звернення до суду взагалі для захисту своїх Оператором ГТС прав та інтересів.
Вказані обставини свідчать про обґрунтованість та співмірність понесених Оператором ГТС витрат на правничу допомогу зі складністю справи та розміром грошових вимог, пред`явлених позивачем, а також про те, що покладення таких витрат позивача на відповідача не стане для нього надмірним тягарем. З огляду на вказане, ТОВ «Оператор ГТС України» наполягає на відсутності підстав для зменшення заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до 50 000,00 грн.
Проте, суд першої інстанції невірно надав оцінку наявним у справі доказам, приписам процесуального закону, не врахував висновків Верховного Суду щодо наведення мотивів в обґрунтування підстав зменшення розміру судових витрат, у зв`язку з чим безпідставно та необґрунтовано зменшив суму витрат на професійну правову допомогу за вказаним додатковим рішенням, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду (в частині відмови у стягненні судових витрат).
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередко А.Є., суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025р.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.02.2026р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2025р. у справі № 904/3252/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 29.04.26р. о 15:15 год. 
У зв`язку із перебуванням судді-члена колегії Мороза В.Ф. у відпустці та неможливістю проведення судового засідання 29.04.2026р., розгляд апеляційної скарги у справі № 904/3252/23 не відбувся. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2026р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 17.06.2026р. о 17:30 год.
Відповідач у відзиву на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2025р. у справі № 904/3252/23 законним та таким, що прийняте у відповідності та при дотриманні норм матеріального та процесуального права, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Зокрема, відповідач наполягає, що реальність витрат позивача на правничу допомогу не підтверджується належними доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких можливо було б встановити суму витрат на правничу допомогу, а ті документи, які наявні, заслуговують критичної оцінки. Жоден з них як окремо, так і в їх сукупності, не надають можливості дослідити та встановити обставини з приводу того, чи були в дійсності понесені заявником (Оператором ГРМ) витрати на правничу допомогу по справі № 904/3252/23, які заявляються до стягнення у вигляді компенсації. Єдиним документом, який має погодження та підпис представника заявника, є Акт здавання – приймання наданих послуг. В той же час відомості в ньому щодо розміру грошових витрат, які погоджені сторонами за наслідком отриманих послуг з надання правової допомоги, є закритими. Відповідно в суду відсутня можливість дослідити та встановити факт та розмір понесених витрат за договором №4600008263 від 01.09.2023 року, і чи взагалі вони були понесені заявником.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст. 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.
Так, в ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Разом із тим, згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У частині третій цієї ж статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3)розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Колегією суддів встановлено, що позивачем у позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 939 400,00 грн., що є судовим збором, сплаченим позивачем за подання позову.
В подальшому, у письмових поясненнях позивач зазначив, що орієнтовний розмір витрат Оператора ГТС на професійну правничу допомогу складає 10 000 Євро, докази чого надасть протягом п`яти днів після прийняття рішення суду.
Колегією суддів встановлено, що позивач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і подання відповідних доказів на виконання частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі № 916/1340/18.
Відповідно до положень частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Для підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано наступні документи (в копіях): 
1) Витяг з договору про надання юридичних послуг між Оператором ГТС та Wikborg Rein Advokatfirma AS, як «Виконавцем» (далі – «ЮФ «Wikborg Rein Advokatfirma AS», Вікборг Рейн) від 01.09.2023; 
2) Витяг з Договору про надання юридичних послуг між Вікборг Рейн та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «ЕКВО» (далі – АО «ЕКВО», ЕКВО, Адвокатське об`єднання) від 28.09.2023; 
3) Документ, що підтверджує дозвіл Оператора ГТС на залучення Вікборг Рейн третіх осіб для виконання завдань;
4) Додаткова угода до Договору про надання адвокатських послуг між Оператором ГТС та Вікборг Рейн від 28.05.2024; 
5) Детальний опис робіт, виконаних ЕКВО для Оператора ГТС у цій справі. 
Також до заяви Оператора ГТС було долучено наступні докази стосовно того, що особи, які були безпосередніми виконавцями послуг, є адвокатами, які входять до Адвокатського об`єднання:
- витяг з ЄРАУ щодо Майструка В.І.,
- витяг з ЄРАУ щодо Степаненко М.Ю. 
Крім того, додатково разом із поясненнями ТОВ «Оператор ГТС України» було надано: 
- копії актів здавання-приймання наданих послуг за грудень 2024 року, січень, лютий та березень 2025 року; 
- копії (загальних) звітів про надані послуги за грудень 2024 року, січень, лютий та березень 2025 року; 
- копії звітів щодо Послуг, наданих ЕКВО (в тому числі, але не виключно, щодо справи № 904/3252/23) за грудень 2024 року, січень, лютий та березень 2025 року; 
- копії рахунків-фактур за грудень 2024 року, січень, лютий та березень 2025 року; 
- копії платіжних інструкцій.
Дослідивши заяву про розподіл судових витрат (витрат на правничу допомогу) та документи, на підставі яких позивач просив стягнути вказані витрати, місцевий господарський суд дійшов висновку, що пропорційним розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги до предмета спору, з урахуванням обставин та результату розгляду даної справи, є 50 000,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність підстав покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 50 000,00 грн., з покладенням на позивача іншої частини витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.
Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, від 24.10.2019 р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 р. у справі № 904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У постанові від 11.02.2021р. у справі № 920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
У постановах від 24.10.2019р. у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019р. у справі №915/237/18, від 11.02.2021 р. у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04 ). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Із наданих документів вбачається, що 01.09.2023 року між ТОВ «Оператор ГТС України» та юридичною фірмою Wikborg Rein Advokatfirma AS укладено Договір № 4600008263 про надання адвокатських послуг, за п. 1.1 якого Замовник (Оператор ГТС) доручає, а Виконавець (Wikborg Rein Advokatfirma AS) зобов`язується надати наступні послуги: Код ДК 021:2015:79110000-8 послуги з юридичного консультування та юридичного представництва пов`язані із забезпеченням реалізації та захистом інтересів товариства під час здійснення господарської діяльності із управління газотранспортною системою України, наданні послуг із транспортування газу, співпраці із операторами суміжних газотранспортних систем та інших аспектах здійснення діяльності товариства, у тому числі в українських та іноземних державних органах та установах, в судах чи в міжнародних арбітражах, міжнародних організаціях, фінансових установах, а також у інших відносинах, що виникають із юридичними та фізичними особами в ході здійснення такої діяльності товариства.
Відповідно до умов Договору, Wikborg Rein має право залучити третіх осіб за письмовою згодою ОГТСУ для виконання доручень ОГТСУ. Залучення Wikborg Rein третіх осіб для виконання завдань ОГТСУ вважається таким, що здійснюється від імені та за дорученням ОГТСУ.
28.09.2023 року Wikborg Rein Advokatfirma AS та Адвокатське об`єднання "Юридична фірма "ЕКВО" уклали Угоду про надання юридичних послуг № 11003215-101, за розд. 2 якого Wikborg Rein Advokatfirma AS ("Wikborg Rein") уклала з ОГТСУ Договір про надання юридичних послуг № 4600008263 від 01.09.2023 року. За умовами Договору Wikborg Rein зобов`язується надавати послуги з юридичного консультування та представництва (юридичні послуги) у зв`язку з реалізацією та захистом інтересів ОГТСУ при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної з управлінням газотранспортною системою України, наданням послуг транспортування газу, взаємодією із суміжними операторами газотранспортної системи та іншими аспектами діяльності ОГТСУ, в тому числі перед українськими та іноземними державними органами та установами, судами або міжнародними арбітражами, фінансовими установами, а також в інших відносинах, що виникають з юридичними та фізичними особами у процесі такої діяльності ОГТСУ (надалі - Послуги).
Суд апеляційної інстанції зауважує, що ТОВ "Оператор ГТС" надало копію листа №ТОВВИХ-23-14024 від 05.10.2023 (т. 6, а.с. 11-12), адресованого юридичній фірмі Wikborg Rein Advokatfirma AS, більша частина змісту якого прихована. Однак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку зміст, який надано позивачем, достатньо відображає обставини того, що останній надав згоду на залучення третіх осіб задля виконання завдань під час представництва та захисту інтересів товариства, в даному випадку - АО "ЕКВО". 
Додатково суд апеляційної інстанції зауважує, що при поданні процесуальних документів у справі № 904/3252/23 адвокатом "Адвокатське об`єднання "Юридична фірма "ЕКВО"" Степаненко М.Ю. надавався ордер про надання правової (правничої) допомоги ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", де вказано, що правова (правнича) допомога надається на підставі договору №1103215-101 від 28.09.2023. До того ж, Верховний Суд у постанові від 02.08.2024 у справі № 921/403/22 дійшов висновку, що частина прихованого листа від 05.10.2023 №ТОВВИХ-23-14024 є достатнім доказом задля встановлення обставин щодо надання згоди на представництво третіх осіб у наданні професійної правничої (правової) допомоги у відповідній справі.
10.03.2025 Wikborg Rein Advokatfirma AS та Адвокатське об`єднання "Юридична фірма "ЕКВО" підписали Детальний опис робіт (надання послуг з правничої допомоги) за Договором № 4600008263 про надання адвокатських послуг від 01.09.2023 року та Угодою про надання юридичних послуг № 11003215-101 від 28.09.2023 року, відповідно до якого Клієнт (Позивач) замовив у Виконавця (Wikborg Rein Advokatfirma AS) надання послуг з юридичного консультування та юридичного представництва (адвокатські послуги) у справі № 904/3252/23 за позовом Клієнта до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про стягнення коштів, яка перебуває на розгляді господарських судів України, що підтверджується заявкою № ТОВВИХ-23-14024 від 05.10.2023. На виконання п. 2.4. Договору, діючи в інтересах Клієнта, Виконавець уклав на користь Клієнта Угоду про надання юридичних послуг № 11003215-101 від 28.09.2023 року, відповідно до яких Виконавець залучив Адвокатське об`єднання для виконання завдань Клієнта (надання правничої допомоги). Гонорар Адвокатського об`єднання за надану правничу допомогу розраховується на основі середньої погодинної змішаної ставки в розмірі 140 євро за годину надання Послуг (п. 2). Підписанням цього Опису Сторони підтверджують, що Адвокатське об`єднання надало професійну правничу допомогу Клієнту у справі № 904/3252/23 відповідно до Договору, Угоди та Заявки у період з 13.12.2024 року по 06.03.2025 року в Господарському суді Дніпропетровської області за позовом Клієнта до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про стягнення коштів. 
Обсяг допомоги включає в себе:
1. Підготовка та подання до суду клопотання про поновлення провадження у справі № 904/3252/23 вих. № ТОВВИХ-24-20003 від 24.12.2024 – 0,5 год;
2. Підготовка письмових пояснень у справі № 904/3252/23 за № ТОВВИХ-25-487 від 09.01.2025 – 9,2 год;
3. Підготовка та подання до суду клопотання про участь у судовому засіданні 13.01.2025 в режимі відеоконференції за № ТОВВИХ-25-395 від 08.01.2025 у справі № 904/3252/23 – 0,3 год;
4. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 13 січня 2025 року – 2,5 год;
5. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 13 січня 2025 року – 0,5 год;
6. Підготовка та подання до суду заперечень проти клопотання Дніпрогазу про витребування доказів у справі № 904/3252/23 вих. № ТОВВИХ-25-959 від 17.01.2025 – 13,2 год;
7. Підготовка та подання заяви щодо надання даних представника для ВКЗ на вимогу суду у справі № 904/3252/23 вих. № ТОВВИХ-25-960 від 17.01.2025 – 0,3 год;
8. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 20 січня 2025 року – 1,7 год;
9. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 20 січня 2025 року – 1,2 год;
10. Юр. аналіз клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про призначення економічної експертизи у справі № 904/3252/23 – 0,1 год;
11. Юр. аналіз клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про повернення до розгляду справи в підготовче провадження у справі № 904/3252/23 – 0,6 год;
12. Підготовка та подання заперечень проти клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про повернення до підготовчого провадження у справі № 904/3252/23 № ТОВВИХ-25-1920 від 05.02.2025 – 7,2 год;
13. Юр. аналіз клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про не прийняття доказів у справі № 904/3252/23 – 0,2 год;
14. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 05 лютого 2025 року – 2,1 год;
15. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 05 лютого 2025 року – 1,0 год;
16. Юр. аналіз клопотання про відкладення розгляду справи № 904/3252/23 – 0,5 год;
17. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 12 лютого 2025 року – 1,0 год;
18. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 12 лютого 2025 року – 0,8 год;
19. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 21 лютого 2025 року – 1,5 год;
20. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 21 лютого 2025 року – 1,5 год;
21. Юр. аналіз наслідків приєднання AT "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" до балансуючої групи ТОВ "ГК "Нафтогаз України" – 3,2 год;
22. Юр. аналіз наслідків перебування AT "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" у реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" ТОВ "ГК "Нафтогаз України" – 2,8 год;
23. Підготовка до участі у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 06 березня 2025 року – 3,1 год;
24. Представництво Оператора ГТС у судовому засіданні у справі № 904/3252/23 06 березня 2025 року - 2,2 год.
Всього годин: 57,2; загальна вартість послуг 8 008,00 євро.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що в розумінні ч. 3 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК ТОВ "Оператор ГТС" надало докази на підтвердження факту отримання правничої (правової) допомоги у місцевому господарському суді.
Зі змісту наданих ТОВ "Оператор ГТС" доказів вбачається, що для отримання правничої (правової) допомоги у цій справі воно залучило іноземну юридичну фірму, а саме, уклало договір з юридичною фірмою Wikborg Rein Advokatfirma AS, зареєстрованою за законодавством Королівства Норвегія.
У подальшому, юридична фірма Wikborg Rein Advokatfirma AS для представництва інтересів клієнта (ТОВ "Оператор ГТС") залучила українське адвокатське об`єднання - АО "ЕКВО".
У матеріалах справи наявні докази вчинення АО "ЕКВО" дій щодо представництва інтересів ТОВ "Оператор ГТС" у суді першої інстанції, зокрема, адвокатом Степаненко М.Ю., повноваження якої підтверджені ордером про надання правової (правничої) допомоги, виданим АО "ЕКВО" на представництво ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", на підставі договору №1103215-101 від 28.09.2023.
Врахувавши принцип співмірності, колегія суддів зазначає, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Суд констатує, що витрати на підготовку заяв по суті справи (відзивів, відповідей на відзиви), як правило, підлягають відшкодуванню, оскільки вони відповідають критерію необхідності (їх надання вимагається згідно з процесуальним законом). У той же час, витрати на аналіз законодавства, судової практики, підготовку додаткових пояснень чи інших процесуальних документів, які не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається, згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку, проте можуть бути відшкодовані, якщо ця робота вплинула на розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, а також перелік послуг відповідно до наданих позивачем документів, колегія суддів вбачає збільшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за рахунок кількості поданих до суду заяв з процесуальних питань, які не є обов`язковими, а заявником не доведено, що витрати за надання послуг з підготовки клопотань/заяв з процесуальних питань були необхідними та неминучими, адже заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 8 008,00 євро. є завищеними та виходять за розумні межі вартості цих послуг у даному випадку з огляду на предмет та обставини справи. 
Стосовно витрат позивача на такі юридичні послуги як підготовка до участі у судових засіданнях, колегія суддів вважає їх такими, що не відповідають критерію реальності понесених витрат, оскільки матеріалами справи неможливо їх підтвердити.
Відтак, апеляційний господарський суд вважає, що витрати на представництво Оператора ГТС у судових засіданнях підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у повному обсязі, оскільки вбачає, що час на підготовку охоплюється послугами представництва, у той час як витрати на підготовку до участі в судових засіданнях – залишаються за позивачем.
Здійснивши оцінку рівня витрат позивача на професійну правничу допомогу, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на специфіку, обсяг, вид та зміст наданих послуг, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, судова колегія вважає, що витрати на правничу допомогу, понесені позивачем під час розгляду справи в Господарському суді Дніпропетровської області, є обґрунтованими в сумі 1008,00 євро, з яких представництво Оператора ГТС у судових засіданнях 13.01.2025, 20.01.2025, 05.02.2025, 12.02.2025, 21.02.2025, 06.03.2025, у справі № 904/3252/23 (7,2 год. х 140 євро).
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Оператор ГТС" просило стягнути витрати на професійну правничу допомогу в іноземній валюті - євро.
Положення ГПК щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу не регулюють питання валюти (національна чи іноземна), в якій такі витрати підлягають стягненню.
Тому, для вирішення питання про те, у якій саме валюті можуть бути стягнуті витрати на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції звертається, зокрема, до положень Цивільного кодексу України.
Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня (ч.1 ст.192 гл.13 "Речі. Майно" ЦК).
Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (частини 1, 2 ст.524 гл.47 "Поняття зобов`язання. Сторони у зобов`язанні" ЦК).
Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини 1-3 ст.533 гл. 48 "Виконання зобов`язання" ЦК).
ТОВ "Оператор ГТС" та юридична фірма Wikborg Rein Advokatfirma AS у п. 2.4 договору погодили, що адвокатські послуги в розумінні Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надаються виконавцем із залученням адвокатів, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання. У п. 4.1. договору сторони передбачили, що валютою договору є євро.
Однак, як вже зазначалося, юридична фірма Wikborg Rein Advokatfirma AS (зареєстрована за законодавством Королівства Норвегія) для представництва інтересів ТОВ "Оператор ГТС" у спорі з юридичною особою - резидентом України залучила АО "ЕКВО" (зареєстроване за законодавством України).
Враховуючи, що як ТОВ "Оператор ГТС", так і АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" є резидентами України, спір між ними у цій справі виник щодо стягнення коштів у національній валюті України, то компенсація витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, також має бути здійснена у національній валюті України - гривні.
Вищезазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.07.2024 у справі №921/403/22, від 10.04.2025 у справі №924/866/21.
За практикою Верховного Суду, суд може стягнути витрати на професійну правничу допомогу в іноземній валюті, якщо, зокрема, учасником спірних правовідносин є особа, не зареєстрована за законодавством України.
Так, Верховний Суд у постановах від 15.01.2020 у справі № 910/3888/17, від 31.05.2022 у справі № 916/2364/20, від 06.12.2023 у справі № 905/493/22, від 02.07.2024 у справі № 910/204/22 хоч і стягнув з однієї сторони на користь іншої витрати на професійну правничу допомогу в іноземній валюті, проте, у зазначених справах учасником спору була особа, яка не зареєстрована за законодавством України.
Отже, враховуючи все вищенаведене та обставини справи в їх сукупності, апеляційний господарський суд, дослідивши надані докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, враховуючи предмет спору, всі аспекти і складності цієї справи, обсяг документів, їх зміст, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку документів, як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності, розумності та неминучості, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що справедливою та співрозмірною у цій справі є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн. 00 коп. (1008,00 євро х 49,2264 грн. за 1 євро станом на 05.12.2025р. = 49 620,21 грн.), яка є доказово обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2025р. у справі № 904/3252/23 таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2025р. у справі № 904/3252/23 - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2025р. у справі № 904/3252/23 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 ГПК України. 

Повна постанова складена та підписана 02.07.2026 року. 

Головуючий суддя А.Є. Чередко  

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя  О.Г. Іванов