ЄУН: 336/10887/25
Провадження №: 2-др/336/33/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
іменем України 

17 червня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Соколової А.К., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву представника відповідача адвоката Іванісова Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Представник відповідача адвокат Іванісов В.С. звернувся до суду із вищезазначеною заявою. 
В обґрунтування заяви, зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.05.2026 позовні вимоги задоволені частково. Вимоги про стягнення судових витрат з відповідача було заявлено при поданні відзиву на позовну заяву. Повний текст рішення було отримано 26.05.2026. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу складає 5000,00 грн., яка є співмірною до обсягу участі адвоката у даній справі. 
03.06.2026 від представника позивача Рудзей Ю.В. надійшли заперечення на клопотання (заяву) про ухвалення додаткового рішення, в якій він зазначив, що вважає вимоги про стягнення витрат на надання правничої допомоги необґрунтованими, неспівмірними та такими що не підлягають задоволенню. Вказує, що справа є малозначною, розглядалась у спрощеному провадженні, предметом спору є стягнення заборгованості за типовим кредитним договором. Заявлена сума витрат відповідача майже дорівнює сумі фактично стягнутого основного боргу з відповідача. Просить суд відмовити у задоволенні заяви або стягнути символічну суму у розмірі 993,00 грн.
Сторони в судове засідання не з`явились. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у запереченнях на заяву просив справу розглянути без його участі.
Представник відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення просив судове засідання проводити без участі сторони відповідача. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу внаслідок розгляду справи за відсутності її учасників не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ч. 1, ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник відповідача при поданні відзиву на позовну заяву заявляв вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. Після отримання копії рішення звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення та відповідними доказами, які підтверджують розмір витрат на правничу допомогу.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
Представником відповідача надані: договір про надання правової допомоги від 23.12.2025, довідку про отримання грошових коштів, додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 27.05.2026, згідно з яким надана адвокатом правнича допомога у сумі 5000,00 грн. складається з наступних видів робіт: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз судової практики, складення відзиву на позовну заяву, пред`явлення виконавчого документу до виконання, контроль за виконанням рішення суду.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням у справі від 26.05.2026 позовні вимоги задоволені частково у розмірі 5014,50 гривень, що становить 19,86% відсотка від загальної суми позовних вимог. Отже, витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 80,14% від загальної суми понесених витрат: 5000,00 гривень*80,14%, що становить 4007,00 гривень.
Щодо клопотання представника позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, суд зауважує, що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу є співмірними з обсягом наданих послуг. Доказів неспівмірності стороною позивача не надано.
На підставі вищезазначеного враховуючи принципи дійсності, співмірності та розумності судових витрат, суд стягує з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 4007,00 грн. 
На підставі викладеного, керуючись статями 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Іванісова Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4007 (чотири тисячі сім) гривень 00 копійок. 
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі», ЄДРПОУ: 41229318, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Суддя      О.А.Савеленко

17.06.26