Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 р. Справа № 520/2626/24 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Міністерства оборони України, про визнання дій протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 (далі також – відповідачі), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, у якому просив суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття на військовий облік та призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову на військову службу та направлення для проходження військової служби під час загальної мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із військового обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.06.2012 позивач знятий з військового обліку з виключенням на підставі п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” як особа, яка була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, згідно з Наказом МОУ № 342 від 09.06.2006.
Також указує, що медичний огляд ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.01.2024 був проведений неналежним чином, а висновок військово-лікарської комісії не відповідає дійсному стану здоров`я ОСОБА_1 , бо під час проходження ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 не проводили загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту “В” (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту “С” (апїі-НСУ), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (ИЛУ); не визначали групу крові та резус-належність; жодного огляду ОСОБА_1 лікарі - хірург, терапевт, невропатолог, психіатр, офтальмолог, оториноларинголог, стоматолог, дерматолог не проводили; загальний час проходження ВЛК тривав орієнтовно 10-15 хв., що унеможливлює проведення всіх необхідних досліджень зазначеними вище лікарями.
Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою приховування своїх протиправних дій знищив військово-обліковий документ ОСОБА_1 , а саме: тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 , і видав останньому новий військовий квиток без жодної відмітки про виключення останнього з військового обліку.
Вважає, що ОСОБА_1 12.01.2024 повторно поставлений на військовий облік і незаконно мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений до Військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року позовні вимоги залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року залишено без змін.
Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, позивач через свого представника оскаржив їх у касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 520/2626/24 касаційну скаргу адвоката Максимова Миколи Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року у справі №520/2626/24 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.
За висновками суду касаційної інстанції є передчасними та такими, що потребують перевірки, висновки судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_1 на момент його затримки та доставки до ІНФОРМАЦІЯ_6 перебував на військовому обліку.
Згідно з проведеним розподілом автоматизованою системою документообігу суду справа розподілена до провадження судді О.В.Шевченко.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року прийнято до провадження судді О.В. Шевченка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Міністерства оборони України, про визнання дій протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали про прийняття до провадження надіслано представникам сторін до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів (т.2 а.с. 173 - 178).
Ухвалою від 11 березня 2026 року та повторно ухвалою від 31 березня 2026 року Харківським окружним адміністративним судом встановлено ІНФОРМАЦІЯ_7 :
1) повідомити суд, чи перебував гр. ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , серія та номер паспорту НОМЕР_4 , виданий Червонозаводським РВУМВС України в Харківській області) на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 ;
2) надати інформацію та всі наявні документи, які стали підставою для зняття гр. ОСОБА_1 з військового обліку у 2012 році та постановлення його на військовий облік у 2023 році.
На виконання ухвал суду ІНФОРМАЦІЯ_8 надано пояснення та копію облікової картки ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.
За матеріалами справи, Наказом № 9 від 12.01.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_1 , 1984 р.н. ВОС НОМЕР_5 призвано на військову службу по мобілізації, виключено з 12 січня 2024 року з військового обліку та направлено для проходження військової служби у Військову частину НОМЕР_1 .
Наказом №14 від 13.01.2024 командира Військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині солдат ОСОБА_1 з 13.01.2024 зарахований в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначений на посаду курсанта та вважається таким, що з 13.01.2024 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Позивач, уважаючи процедуру проведення його призову на військову службу незаконною, а зазначені накази – протиправними, звернувся до суду з позовом у цій справі.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений, зокрема, указами Президента України від 14.03.2022 за № 133/2022 з 5 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб; від 18.04.2022 за № 259/2022 з 5 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб та триває на момент розгляду цієї справи.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за № 2232-ХІІ (далі також – Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Приписами ч.7 ст. 1 Закону №2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Згідно із ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-XII одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).
Відповідно до абз. 4 ст. 1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Також абзацом 5 статті 1 Закону №3543-XII визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з частиною 5 статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Абзацом 14 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII визначено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за №1487 (далі - Порядок №1487).
Відповідно до пункту 22 Порядку №1487, взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
За приписами пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, сформованого у постанові від 21 травня 2025 року у справі №280/2880/24,«законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.
Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку.
З аналізу положень Закону № 2232-XII слідує, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних».
За матеріалами справи 12.01.2024 після спроби незаконного перетину державного кордону України громадянин ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_9 представниками Державної прикордонної служби України.
12.01.2024 Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 проведені заходи з обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби.
За результатами медичного обстеження та медичного огляду позивач визнаний придатним до військової служби, що підтверджується копією довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 від 12.01.2024 за № 17068.
12.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 видано військовий квиток серії НОМЕР_6 , відповідно до п. 6 якого призовною комісією Харківського району Харківської області позивач зарахований у запас 27.09.2007 згідно зі ст. 18 ЗУ «Про ВО і ВС», за змістом п. 9 призваний у Збройні Сили України по мобілізації, згідно з п. 13 – визнаний придатним до військової служби комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 12.01.2024. Водночас п. 16 військового квитка запису про виключення позивача з військового обліку не містить (т. 1 а.с. 28).
Згідно з Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2024 за № 14 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 12.01.2024, встановлено зарахувати до списків особового складу військової частини на посаду курсанта та вважати таким, що з 13.01.2024 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Позивач уважає, що 12.01.2024 він повторно поставлений на військовий облік і незаконно мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений до Військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.
Так, з посиланням на тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 від 19.06.2012, позивач вказує, що як особа, яка була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину і виключена з військового обліку на цій підставі не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
Судом встановлено, що відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 від 19.06.2012 призовною комісією Харківського району Харківської області ОСОБА_1 зарахований в запас 27.09.2007 згідно зі ст. 37 п.6 пп.6 ЗУ ВОВС, придатний до військової служби, знятий з в/обліку з виключенням згідно з Наказом МОУ № 342 від 09.06.06. У тимчасовому посвідченні зазначено, що воно видане у зв`язку з відсутністю бланків військових квитків та дійсне до отримання військового квитка (т.1 а.с 23).
Згідно з поясненнями ІНФОРМАЦІЯ_10 , наданими під час розгляду справи, тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 від 19.06.2012, видане гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він звернувся 19.06.2012 до ІНФОРМАЦІЯ_11 із заявою про видачу військового квитка як особа, яка звільнилася з установи відбування покарань. Водночас ІНФОРМАЦІЯ_10 зазначено, що ОСОБА_1 22.06.2012 знятий, а не виключений з військового обліку.
Наведені пояснення підтверджуються даними облікової картки ОСОБА_1 , копію якої надано до матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Так, в обліковій картці ОСОБА_1 , дослідженій судом, містить запис: «знятий з військового обліку 22.06.2012, МОУ № 342 від 09.06.06».
Враховуючи наведене, суд дійшов до переконання, що 22.06.2012 позивача було знято з військового обліку на підставі Наказу Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006, а не виключено з нього, тому він міг бути взятий (поновлений) на військовий облік.
Суд не бере до уваги наявну у матеріалах справи відповідь ІНФОРМАЦІЯ_10 на адвокатський запит представника позивача, оформлену листом від 02.02.2024 за № 259, з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 22.06.2012 виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_10 на підставі п. 6 ч. 6 ст. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме як особа, яка була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, оскільки її зміст не узгоджується з даними облікової картки ОСОБА_1 (т.1 а.с. 102).
Копія облікової картки ОСОБА_1 , надана до матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_10 , є ідентичною копії облікової картки ОСОБА_1 , наданої під час розгляду справи представником позивача (т. 2 а.с. 53-54).
Водночас, Наказ Міністерства оборони України № 342 від 09.06.2006 втратив чинність відповідно до Наказу Міністерства оборони України №24 від 15.01.2015 «Про внесення змін до Настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу в Збройних Силах України та інших військових формувань» і внесені на підставі зазначеного Наказу № 342 відомості у тимчасовій довідці замість нього не є актуальними на дату призову позивача на військову службу.
Відтак, виходячи із зазначеного вище та чинного законодавства запис у тимчасовій довідці замість військового квитка «знятий з військового обліку згідно з наказом МОУ №342» не означає, що особа не підлягає призову на військову службу у воєнний час.
Тобто, якщо особу знято з військового обліку за наказом №342 від 09.06.2006, то вона підлягає мобілізації на службу в ЗСУ під час військового стану після проходження військово-лікарської комісії.
Також суд зазначає, що вимогами пункту 2 частини першої статті 37 Закону №2232-XII (в редакції станом на травень 2023 року) закріплено взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян України, які були зняті з військового обліку за рішенням Міністерства оборони України.
Крім того, відповідно до пунктів 8 та 9 ч. 1ст. 89 Кримінального кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, такими, що не мають судимості, визнаються:
- особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення;
- особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання (ч. 1ст. 90 КК України).
Отже, станом на 12.05.2023 (дату взяття на військовий облік) позивач вважався таким, що не має судимості.
Так, відомостями з облікової картки, наданої ІНФОРМАЦІЯ_10 , підтверджено, що 12.05.2023 ОСОБА_1 взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 , переданий з обліку призовників; 12.01.2024 ОСОБА_1 взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_12 (інші випадки).
На виконання вимог ухвали суду ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо постановки позивача на військовий облік у 2023 році надано пояснення та повідомлено, що на цей час у ІНФОРМАЦІЯ_10 відсутній доступ до облікових даних позивача, у зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відповідно до даних з АІКС «ОБЕРІГ» гр. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 12.01.2024.
У свою чергу ІНФОРМАЦІЯ_5 у відзиві на позов зазначено, що станом на 12.01.2024 в АІКС «Оберіг» містилася інформація про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 був переданий з обліку призовників і взятий на військовий облік 12.05.2023 у ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1 а.с. 167). Також зазначено, що інформації про судимість, виключення або зняття з військового обліку стосовно ОСОБА_1 після 12.05.2023 не було. Скориставшись наявною інформацією, ІНФОРМАЦІЯ_13 видав позивачу військово-обліковий документ.
Отже, ОСОБА_1 на момент його затримки і доставки до ІНФОРМАЦІЯ_9 перебував на військовому обліку, протилежного підчас розгляду справи не встановлено, позивачем не спростовано.
Твердження позивача про його повторне постановлення на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 не знайшло підтвердження.
Також суд зазначає, що відповідно до частини 10 статті 2 Закону №2232 та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 за № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі - Положення №402).
Пункти 1.1. Розділу ІІ Положення №402 передбачають, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності, зокрема, до військової служби, з винесенням письмового висновку (постанови).
Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
На ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І, пункту 1.4 глави І розділу ІІ Положення №402.
Відповідно до п.1.2. глави 1 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі Розклад хвороб), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я.
Відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи) призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вносяться до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у встановленому законодавством порядку.
Згідно з п.3.1 глави 3 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП.
Відомості з направлення, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилаються до інформаційно-комунікаційної системи «Медична інформаційна система Збройних Сил України» шляхом електронної інформаційної взаємодії.
Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку" (пункт 3.8. Розділу ІІ Положення №402).
Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу, інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії у трьох примірниках.
Копія довідки ВЛК з підписом про ознайомлення та датою видається особі, яка пройшла медичний огляд.
Пунктом 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 за № 560 (далі - Порядок № 560) передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
За приписами пункту 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно з вимогами пункту 69 Порядку № 560 резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються. Особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію. Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд. У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.
Отже, для визначення придатності особи до військової служби остання має пройти медичний огляд і лише після такого проходження та з урахуванням висновків ВЛК про придатність такої особи до військової служби може бути направлена для проходження військової служби.
Судом встановлено, що 12.01.2024 з метою визначення ступеня придатності до військової служби Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 проведено медичне обстеження ОСОБА_1 , за результатами якого позивач був визнаний придатним до військової служби на підставі статті 64 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ІІІ-VII, IX таблиці додаткових вимог «Б», що підтверджується довідкою № 17068 від 12.01.2024.
Отже, під час призову позивача на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 дотримано приписи п. 1.1 розділу І Положення та встановлено придатність ОСОБА_1 за станом здоров`я до військової служби.
Щодо твердження позивача про порушення процедури відповідно до вимог Положення № 402 (непроведення загального аналізу крові та сечі, серологічного аналізу крові), а також про невідповідність висновку ВЛК дійсному стану здоров`я позивача, суд зазначає, що Главою 3 розділу II Положення №402 визначено порядок медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період.
Так, відповідно до такого розділу Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.
Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.
ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням.
Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року №110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за №661/20974 (далі - форма №025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ (п. 3.5 розділу ІІ Положення №402).
Позивачем надано до матеріалів справи Картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , у якій станом на 12.01.2024 у відповідних розділах зазначені результати медичного обстеження спеціалістами: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, ЛОРом, психіатром, стоматологом, травматологом.
ІНФОРМАЦІЯ_5 надано до матеріалів справи лабораторні дослідження станом на 12.01.2024, у яких містяться результати загального аналізу крові та сечі, визначено групу крові позивача та резус-приналежність (т. 1 а.с. 165).
Окремо відповідачем надано висновок лікаря-травматолога від 12.01.2024, за змістом якого ОСОБА_1 на підставі статті 64/г графи І Розкладу хвороб визнаний придатним до військової служби.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт проведення позивачу у встановленому порядку ВЛК, а також врахування наявних у позивача захворювань (зокрема, міжхребцевий остехондроз, грижа) під час прийняття рішення про придатність до військової служби.
Щодо посилання позивача на те, що ВЛК проведена без пред`явлення ОСОБА_1 медичної картки амбулаторного хворого й іншої документації щодо перенесених ним захворювань, то суд зазначає, що згідно з поясненнями ІНФОРМАЦІЯ_9 всі дані з медичної карти та інша інформація щодо перенесених позивачем захворювань були доступні в ЕСОЗ та брались до уваги при проходженні медичного огляду.
Водночас суд зазначає, що посилаючись на порушення порядку проведення медичного огляду, фактично позивач не погоджується із оцінкою членами ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 стану здоров`я позивача й визначення ступеня придатності до військової служби з огляду на міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз, олісегментарний вертебральний остеохондроз, дорзальну лівосторонню арагітальну грижу L5-S1 диску, дорзальну грижу L4-L5 диска. Вважає, що замість таблиці додаткових вимог “Б” графи II Статті 64 Розкладу хвороб (Додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (пункт 1.2 глави 1 розділу II) застосуванню підлягає таблиця додаткових вимог “А” графи II Статті 64 Розкладу хвороб (Додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України пункт 1.2 глави 1 розділу II), а ОСОБА_1 внаслідок значних порушень функцій, що спричинені хворобами хребта, має бути визнаний ВЛК непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
З цього приводу суд зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний до військової служби.
Зокрема слід зазначити, що у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він має право звернутися до регіональної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної довідки з підстав наявних хвороб позивача.
Так, згідно з приписами Положення № 402, до повноважень ВЛК регіону належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402).
Також суд зазначає, що призов громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період здійснюється ТЦК та СП незалежно від місця перебування громадян на військовому обліку.
Так, відповідно до абзацу 10 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ №154 від 23 лютого 2022 року (в редакції, чинній на момент призову позивача на військову службу), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань з поміж іншого здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 правомірно призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації та виключений з 12.01.2024 з військового обліку.
Отже, у зв`язку з тим, що підстави, на яких позивача знято з військового обліку згідно з тимчасовим посвідченням № НОМЕР_2 перестали існувати, позивач підлягав призову на військову службу під час мобілізації та його визнано придатним за станом здоров`я до військової служби у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що Наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову на військову службу та направлення для проходження військової служби під час загальної мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 є законними та не підлягають скасуванню.
У контексті наведеного варто наголосити, що за висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 05 лютого 2025 року у справі №160/2592/23, процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6, код ЄДРПОУ 00034022), про визнання дій протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.