Справа № 484/1457/26 
Провадження № 2/484/1266/26 

Рішення
іменем України
(заочне)
27.04.2026 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Максютенко О.А
за участю секретаря судових засідань Завірюха В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, в залі суду в м. Первомайську, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив
у березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" (далі ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі ТОВ "Мілоан") та відповідачем 25 березня 2025 року було укладено договір про споживчий кредит № 6882028, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 3500,00 грн. під 0,0010 % річних строком на 345 днів (до 05.03.2026 року) зі сплатою одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 25% від суми кредиту та комісії з обслуговування кредиту за ставкою 14% від суми кредиту щомісячно, крім останнього розрахункового періоду встановленого графіком платежів, якиє додатком №1 до Договору.
25 листопада 2025 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект" укладено договір факторингу № ДО-20251125, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 6882028 від 25.03.2025 року перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект".
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, що стало підставою для утворення заборгованості, ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект" просить стягнути з боржника заборгованість у загальному розмірі 19910,00 грн та судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 03.04.2026 року дану цивільну справу прийнято до провадження суду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник позивача Варшавський К. А. у судове засідання не з`явився, у позовній заяві розгляд справи просить проводити за його відсутності, вказує, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не надіслав.
Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається із відповіді № 2346/3.1-25 від 30 березня 2026 року виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Надіслана ОСОБА_1 за вказаною адресою судова повістка повернулася до суду із повідомленням про вручення під власноручний підпис від 15.04.2026 року. Тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 повідомлений належним чином.
У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.
Як встановлено судом, 25 березня 2025 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 6882028, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит на суму 3500,00 грн під 0,0010 % річних строком на 345 днів (до 05.03.2026 року) зі сплатою одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 25% від суми кредиту та комісії з обслуговування кредиту за ставкою 14% від суми кредиту щомісячно, крім останнього розрахункового періоду встановленого графіком платежів, якиє додатком №1 до Договору.
Відповідно до платіжного доручення № 150390260 від 25 березня 2025 року кошти в сумі 3500,00 грн ТОВ "Мілоан" перераховано на картку відповідача № НОМЕР_1 .
25 листопада 2025 року між ТОВ "Мілоан" та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект" укладено договір факторингу № ДО-20251125, згідно якого ТОВ "Мілоан" передало ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект" за плату належні йому права вимоги до боржників за відповідними договорами, вказаними у реєстрі боржників.
На підставі платіжної інструкції № 414 від 25 листопада 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Колект» перерахувало ТОВ «Мілоан» кошти в сумі 2 043 764,03 грн, підстава платежу оплата згідно договору факторингу № ДО-20251125 від 25 листопада 2025 року.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № ДО-20251125 від 25 листопада 2025 року позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 12910,00 грн, яка складається з: 3500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 4410,00 грн заборгованість за комісіями; 5000,00 заборгованість за штрафними санкціями.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 2 статті 517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Таким чином, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15.
Як вбачається із наявних по справі доказів, ОСОБА_1 не здійснив погашення кредитної заборгованості на користь ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект".
Наявність заборгованості за договором про споживчий кредит № 6882028 від 25.03.2025 у сумі 7910,00 грн (3500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 4410,00 грн заборгованість за комісіями) підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення первісного кредитора та копією витягу з реєстру боржників, наявних у матеріалах справи.
За вказаних обставин, позов підлягає до часткового задоволення у сумі 7910,00 грн.

Що стосується позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект" про стягнення суми штрафних санкцій за договором про споживчий кредит № 6882028 від 25.03.2025 в розмірі 5000,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).
Пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу.
Відтак у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з позичальника штрафних санкцій за договором про споживчий кредит № 6882028 від 25.03.2025 в розмірі 5000,00 грн за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у погоджені строки слід відмовити.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що при обрахунку ціни позову ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект" допущено арифметичну помилку, адже загальна вартість складових заборгованості, про стягнення якої просить позивач, складає 12 910,00 грн (3500,00 грн заборгованість за тілом кредиту + 4410,00 грн заборгованість за комісіями + 5000,00 заборгованість за штрафними санкціями), а не 19 910,00 грн, як вказано у позовній заяві.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно сумі задоволених вимог у розмірі 1631,26 грн (7910,00 х 2662,40 : 12910,00 = 1631,26).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ЦПК України).
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До позовної заяви позивачем додано договір про надання правничої допомоги № ДО-20260202/001 від 02 лютого 2026 року, заявку про надання правової допомоги № 474 від 10 лютого 2026 року, витяг з акту № 474 про надання правової допомоги від 10 лютого 2026 року, платіжну інструкцію № 418 від 26 лютого 2026 року, з яких вбачається, що вартість наданої професійної правничої допомоги становить 7000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.
Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено.
Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 4288,90 грн (7910,00 х 7000,00 : 12 910,00 = 2563,01).
Крім того, позивачем надано докази на підтвердження витрат, пов`язаних із підготовкою та направленням документів боржнику, а саме: договір № ДТ-СК-30102025 про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції від 30 жовтня 2025 року, додаток № 3 до вказаного договору, акт надання послуг № 80 від 28 січня 2026 року, згідно яких вартість наданих послуг складає 381,74 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 233,89 грн (7910,00 х 381,74 : 12 910,00 = 233,89).
На підставі ст.ст. 509, 512, 514, 516, 517, 526, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
ухвалив
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" заборгованість за договором про споживчий кредит № 6882028 від 25 березня 2025 року в сумі 7910 (сім тисяч дев`ятсот десять) грн 00 коп.
В задоволенні решти вимог позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект" судовий збір у розмірі 1631 (одна тисяча шістсот тридцять одна) грн 26 коп, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4288 (чотири тисячі двісті вісімдесят вісім) грн 90 коп та витрати, пов`язані із підготовкою та направленням документів боржнику в розмірі 233 (двісті тридцять три) грн 89 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Колект", місце знаходження - м. Київ, просп. Соборності, буд. 30-А, офіс 321, код ЄДРПОУ - 43950742.
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 27.04.2026 року.
Суддя: