ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/603/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Фізичної особи-підприємця Мевши Віктора Петровича ( АДРЕСА_1 )
до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Дівичківської сільської ради (08436, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Стовп`яги, вул. Дружби, буд. 24)
про стягнення 134987,30 грн. заборгованості,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Мевша Віктор Петрович (далі - позивач, ФОП Мевша В.П.) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Дівичківської сільської ради (далі - відповідач) про стягнення 134987,30 грн. заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором будівельного підряду № 01/03-2024 від 13.12.2024 р. в частині розрахунків з позивачем за виконані останнім підрядні роботи, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 121045,00 грн. заборгованості, 9634,66 грн. інфляційних втрат, 4307,64 грн. 3% річних, а також судовий збір.
Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою позовною заявою підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.03.2026 р. було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.
Вказану ухвалу було отримано відповідачем 09.03.2026 р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі ЄСІТС.
Окрім того, ухвалу Господарського суду Київської області від 09.03.2026 р. було отримано позивачем 23.03.2026 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 068071301943.
У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
17.03.2026 р. до Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява б/н від 17.03.2026 р. (вх. № 4467/26 від 17.03.2026 р.), за змістом якої останній просив суд перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по даній справі, які надішли до суду в паперовому вигляді.
Згідно з даними Автоматизованої системи документообігу суду (АСДС) КП "Діловодство спеціалізованого суду", 31.03.2026 р. до матеріалів справи в електронному вигляді було долучено відскановану позовну заяву з додатками.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.
Відзиву на позов чи інших пояснень або заперечень щодо позовних вимог відповідачем до матеріалів справи не подано.
У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд
встановив:
13.12.2024 р. між Фізичною особою-підприємцем Мевшою Віктором Петровичем (підрядник) та Відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Дівичківської сільської ради (замовник) було укладено договір будівельного підряду № 01/03-2024, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов`язується на власний ризик, своїми силами виконати будівельні роботи з будівництва погребу /продовження/ Дівичківського ліцею Дівичківської сільської ради по вул. Космонавтів, 1-а, Бориспільського району, Київської області. КОД ДК 021: 2015: 45210000-2 Будівництво будівель. Договірна ціна, локальний кошторис, відомість матеріалів та дефектний акт є невід`ємною частиною даного договору.
Відповідно до п. 2.1 договору сторони домовились, що загальна ціна робіт за цим договором (загальна ціна договору) становить 121045,00 грн. без ПДВ.
Згідно з п. 2.2 договору договірна ціна динамічна і може бути переглянута сторонами, виключно шляхом укладання та підписання уповноваженими представниками сторін додаткових угод до цього договору.
Розрахунки за договором між замовником та підрядником здійснюються в наступній послідовності: замовник проводить розрахунки шляхом перерахування на рахунок підрядника протягом трьох календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (п. 4.1 договору).
Відповідно до п. 7.1 договору приймання виконаних підрядником робіт проводиться шляхом підписання сторонами актів прийомки виконаних робіт.
Відповідно до п. 13.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Термін дії договору до 31.12.2024 р. (п. 13.2 договору).
Сторонами підписана договірна ціна до договору будівельного підряду № 01/03-2024 від 13.12.2024 р., в якій погоджено, що ціна договору становить 121045,00 грн.
На виконання умов договору позивачем були виконані підрядні роботи загальною вартістю 121045,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями підписаних обома сторонами та скріпленими їх печатками довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2024 р. на суму 121045,00 грн., а також акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 19.12.2024 р. за грудень 2024 р. на суму 121045,00 грн.
Як зазначає позивач, станом на час подання позову за відповідачем рахується прострочена заборгованість в розмірі 121045,00 грн., яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням останнім зобов`язань за договором підряду № 01/03-2024 від 13.12.2024 р. в частині розрахунків з позивачем за виконані підрядні роботи, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Згідно приписів ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності з ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Статтею 844 Цивільного кодексу України визначено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Згідно зі ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).
Статтею 875 Цивільного кодексу України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Поряд з цим, порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Слід зазначити, що ст. 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами частин 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі у повному обсязі, з огляду на таке.
Зі змісту укладеного між сторонами договору будівельного підряду № № 01/03-2024 від 13.12.2024 р. слідує, що сторони погодили умови договору щодо оплати виконаних робіт на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних робіт.
Суд констатує, що акт виконаних робіт та довідка про вартість виконаних робіт підписані сторонами без жодних зауважень та заперечень, тобто замовник, підписуючи вказаний акт та довідку, погодився з належним виконанням і вартістю робіт, виконаних підрядником за договором будівельного підряду № 01/03-2024 від 13.12.2024 р.
Відтак, після двостороннього підписання акту приймання виконаних позивачем робіт у відповідача виникає обов`язок з їх оплати в порядку, встановленому п. 4.1 договору.
Таким чином, враховуючи, що підрядні роботи позивачем були виконані у повному обсязі, акт приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідка про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 підписані сторонами без зауважень чи заперечень, зважаючи на те, що у відповідності до п. 4.1 договору розрахунки за підрядні роботи здійснюються шляхом перерахування на рахунок підрядника протягом трьох календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт, суд дійшов висновку про настання строку оплати за вказаним зобов`язанням.
Оскільки доказів належного виконання умов договору будівельного підряду № 01/03-2024 від 13.12.2024 р. відповідачем в частині оплати виконаних позивачем робіт в порядку та строки, обумовлені даним договором, до матеріалів справи не надано, то позовні вимоги ФОП Мевша В.П. щодо стягнення з відповідача 121045,00 грн. основного боргу є обґрунтованими, доведеними, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.
Поряд з цим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 9634,66 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.01.2025 р. по 31.12.2025 р. на суму 121045,00 грн., та 4307,64 грн. 3% річних за період з 23.12.2024 р. по 28.02.2026 р. на суму 121045,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом перевірено правильність наданих позивачем розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, які, за висновком суду, є арифметично вірними та обґрунтованими.
З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у даній справі у повному обсязі.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Дівичківської сільської ради (08436, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Стовп`яги, вул. Дружби, буд. 24, код 45387401) на користь Фізичної особи-підприємця Мевши Віктора Петровича ( АДРЕСА_1 код НОМЕР_1 ) 121045 (сто двадцять одну тисячу сорок п`ять) грн. 00 коп. основного боргу, 4307 (чотири тисячі триста сім) грн. 64 коп. 3% річних, 9634 (дев`ять тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 66 коп. інфляційних втрат, 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 25.05.2026 р.

Суддя В.М. Бабкіна