ЄУН: 336/2367/26
Провадження №: 2/336/2464/2026 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Прохорової А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 05.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №7760165, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 7500 грн., строком на 360 днів, який зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 2,20% в день та застосовуються в межах строку кредитування. Відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви виникла заборгованість в сумі 33765 грн., яка складається з наступного: 7290 грн. – за тілом кредиту, 19800 грн. – за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 6675 грн. – за пенею/або штрафами. 27.01.2025 було укладено договір № 27.01/25-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі й за договором № 7760165.
Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 7760165 в сумі 33 765 грн. та судові витрати.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без участі представника, проти винесення заочного рішення суду не заперечував, про що зазначив в прохальній частині позовної заяви.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судової повістки за місцем проживання.
Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таки х умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надано, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяв по суті справи не подав. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 05.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту № 7760165, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 7500 грн., строком на 360 днів, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 2,20% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 договору, п.1.5.2 передбачена знижена процентна ставка 0,22%. Сторони узгодили, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 225 грн. на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 75 грн. з 5 дня (п.6.4.1., 6.4.2). Згідно з п.2.1 договору кредитні кошти надаються Товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с.28-36).
Згідно з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, вартість кредиту в межах строку кредитування становить 62445 грн. Відповідач був ознайомлений з даною Таблицею, реквізитами для внесення платежів щодо повернення кредиту та з Паспортом споживчого кредиту, що засвідчив електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.52).
На підтвердження факту перерахування грошових коштів за кредитним договором № 7760165 до суду надано лист ТОВ «Авентус Україна», лист ТОВ «Пейтек» (а.с.6-7,70-71).
Судом досліджені Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Авентус Україна», які затверджені наказом № 550/ОД директора ТОВ «Авентус Україна» від 22.03.2024 (а.с.56-67).
05.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 7760165 про надання споживчого кредиту від 05.04.2024, згідно з якою внесені зміни до п.2.1 договору та зазначено нові реквізити поточного рахунку споживача № НОМЕР_2 (а.с.68).
Згідно з Карткою обліку договору (розрахунком заборгованості) за кредитним договором № 7760165 від 05.04.2024, сума заборгованості становить 33765 грн. (а.с.8-14).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 7760165 від 05.04.2024 станом на 27.02.2026, сума заборгованості становить 33765 грн.: 7290 грн. – за тілом кредиту, 19800 грн. – за відсотками, 6675 грн. – пеня/штрафи (а.с.15).
27.01.2025 між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №7760165 від 05.04.2024 (а.с.16-27,37).
За приписами ч.ч. 1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію", який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2статті 11 Закону України "Про електронну комерцію".
Статтею 12Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1статті 3 Закону України "Про електронну комерцію".
Згідно з ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 уклав договір про споживчий кредит № 7760165 від 05.04.2024 з ТОВ «Авентус Україна» в електронному виді. Під час укладення договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, у тому числі й щодо строку кредитування, сплати відсотків за користування кредитом та інших платежів.
Згідно з умовами договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 7500 грн.
Дослідженими матеріалами справи підтверджено факт укладення вказаного договору та отримання коштів згідно договору.
Відповідач суму кредиту в повному обсязі не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, який належними доказами довів наявність права грошової вимоги за відповідним договором, підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 7290 грн. та за відсотками в сумі 19 800 грн., всього 27 090 грн.
Під час укладення договору у Розділі 6 договору сторони узгодили порядок сплату штрафу за невиконання або неналежне виконання умов договору.
Між тим, пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Враховуючи вищевикладене позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею та/або штрафами в сумі 6675 грн. задоволенню не підлягають.
Таким чином позовна заява підлягає задоволенню частково.
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правової допомоги представником позивача суду надано заявку на надання юридичної допомоги № 2343 від 01.01.2026, договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, згідно з яким правова допомога ТОВ «Факторинг Партнерс» надавалась Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс», прайс-лист, Витяг з акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026.
Згідно з Витягом з акту № 27 про надання юридичної допомоги, згідно з яким АО «Лігал Асістанс» надано правову допомогу на суму 9000 грн.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість суми заявлених представником відповідача витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог.
Згідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково (на 80 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2129,92 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 7200 гривень.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 265, 273, 280-284, 353, 354 ЦПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором– задовольнити частково. 
Стягнути з до ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 7760165 про надання споживчого кредиту від 05.04.2024 в сумі 27 090 (двадцять сім тисяч дев`яносто) гривень, яка складається з наступного: 7290 гривень – за тілом кредиту, 19 800 гривень – за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір в сумі 2129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) гривень 92 копійки та витрати на правову допомогу в сумі 7200 (сім тисяч двісті) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ЄДРПОУ: 42640371, адреса місцезнаходження: м. Київ, Гедройця Єжи, буд. 6,кв.521.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

.
Суддя О.А. Савеленко

01.05.26