Справа 521/6347/26
Номер провадження 3/521/2455/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року м. Одеса 
Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши протокол про порушення митних правил від 16.01.2026 року №0060/UA500000/2026, який надійшов з Одеської митниці Держмитслужби України відносно громадянина Туреччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 22.09.2003 виданий NUSAYBIN,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В :

16.01.2026 року о 19 годині 55 хвилину в зону діяльності відділу митного оформлення №5 пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Придунайський» Одеської митниці в напрямку «виїзд з митної території України» по смузі руху «червоний коридор». прибув транспортний засіб комерційного призначення вантажний сідловий тягач «VOLVO», державний номер НОМЕР_2 , vin. НОМЕР_3 країна реєстрації Туреччини, напівпричіп «SCHMITZ CARGOBULL», державний номер НОМЕР_4 , vin. НОМЕР_5 країна реєстрації Туреччини, під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_1 , який прямував з України (м. Одеса) до Туреччини (м. Мардин).
Під час здійснення митного контролю та усного опитування водія громадянина Туреччини ОСОБА_1 , який прямував у транспортному засобі комерційного призначення «VOLVO», державний номер НОМЕР_2 , vin. НОМЕР_3 країна реєстрації Туреччини, напівпричіп «SCHMITZ CARGOBULL», державний номер НОМЕР_4 , vin. НОМЕР_5 країна реєстрації Туреччини, під керуванням громадянина Туреччини, заявив про наявність особистих речей та повідомив про відсутність товарів та предметів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. 
Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 № 451, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.
На підставі переліку індикаторів ризиків було прийнято рішення про проведення митного огляду вищезазначеного транспортного засобу та особистих речей водія, громадянина Туреччини ОСОБА_1 . 
В ході проведення митного огляду транспортного засобу «VOLVO», державний номер НОМЕР_2 , vin. НОМЕР_3 країна реєстрації Туреччини, напівпричіп «SCHMITZ CARGOBULL», державний номер НОМЕР_4 , vin. НОМЕР_5 країна реєстрації Туреччини, та особистих речей водія, в кабіні транспортного засобу серед особистих речей, на спальному місці по заду водійського сидіння, було виявлено ніж з фіксованим клинком Columdia Junlang Company SA20, рукояття з композитного матеріалу нагадує випалене дерево, довжина клинка - 18 см, товщина клинка - 3 мм, та піхви із застібкою на липучці та кнопці, що за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю, який не було заявлено при усному опитуванні та не задекларовано, а також були відсутні будь - які дозвільні документи.
Згідно пояснень водія, громадянина Туреччини ОСОБА_1 , виявлений ніж належить йому, він переміщував його без ознак приховування та не знав, що на цей ніж потрібні дозвільні документи. 
За результатами проведеного огляду було складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16.01.2026 № UA500420/2026/000087.
Доступ до виявленого товару нічим не було ускладнено, виявлення стало можливе після звичайного огляду автомобіля, без застосування технічних засобів митного контролю.
На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення вищевказаного предмета громадянин Туреччини ОСОБА_1 співробітникам митного органу не надав. 
Відповідно до ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Статтею 365 Митного кодексу України від 13.03.2013 № 4495-VI (далі МК України) передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України. 
Згідно зі ст. 196 Митного кодексу України «Заборона щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України» - не можуть бути пропущені через митний кордон України, зокрема товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або відповідно до закону чи міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а також товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України.
Згідно ч.1 ст.197 Митного кодексу України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Відповідно до ч. 2 даної статті переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.12.14. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 р. №622, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.10.1998 р. №637/3077, вогнепальна зброя, крім зброї армійських зразків, заряджені патрони до неї, пневматична та холодна зброя громадянами України перевозяться через державний кордон на підставі дозволів МВС, ГУМВС, УМВС України, а іноземними громадянами - тільки за дозволом МВС України. 
Митний орган у протоколі зазначає, що громадянин Туреччини ОСОБА_1 вчинив дії, що мають ознаки недекларування (незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей, визначених МК України, про товари, які переміщуються громадянами через митний кордон України), тобто не задекларував ніж з фіксованим клинком Columdia Junlang Company SA20, з рукояттю з композитного матеріалу нагадує випалене дерево, довжина клинка - 18 см, товщина клинка - 3 мм., який підлягає обов`язковому декларуванню та підпадає під встановлені законодавством України обмеження та/або заборони щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, що має характерні ознаки, що можуть свідчити про його приналежність до холодної зброї. На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення вищевказаного предмета громадянин Туреччини ОСОБА_1 співробітникам митного органу не надав.
Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбачених ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України.
Також, відповідно до ст. 511 МК України за протоколом про порушення митних правил від 16.01.2026 року №0060/UA500000/2026 було вилучено: ніж з фіксованим клинком Columdia Junlang Company SA20, з рукояттю з композитного матеріалу нагадує випалене дерево, довжина клинка - 18 см, товщина клинка - 3 мм.
За даним фактом працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил від 16.01.2026 року №0060/UA500000/2026 відносно  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 471 МК України.
В судове засідання  ОСОБА_1  не з`явився, викликався до суду, зокрема шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену в матеріалах справи та шляхом розміщення оголошення про виклик особи в судове засідання на веб-сайті Судова влада України. 
Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття1КУпАП).
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.
За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи та обізнаність ОСОБА_1 про розгляд його справи судом, суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.
Представник митниці Євдокимов Д.А. вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.471 МК України. Крім того, просив вирішити питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що особа, стосовно якої складено протокол, підлягає притягненню до адміністративної відповідальності і її дії суд кваліфікує за ч. 3 ст.471 МК України, за кваліфікуючими ознаками: недекларування предмету, що підпадає під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення/вивезення на митну територію України та які переміщуються громадянами, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 порушив порядок проходження митного контролю, тобто вчинила недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Статтею 365 МК України передбачено, що громадяни за умов дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в України (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.
Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. 
Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно зі ст. 196 Митного кодексу України «Заборона щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України» - не можуть бути пропущені через митний кордон України, зокрема товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або відповідно до закону чи міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а також товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України.
Згідно ч. 1 ст. 197 Митного кодексу України у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. 
Згідно ч. 2 даної статті переліки таких товарів (із зазначенням їх опису та коду згідно з УКТ ЗЕД), а також порядок видачі відповідних дозволів та їх обігу з використанням засобів інформаційних технологій затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Згідно частини 2 розділу І Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576 “Про затвердження Положення про дозвільну систему” до предметів, на які поширюється дозвільна система, зокрема, належать: холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо).
Відповідно до п. 12.14. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 р. №622, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.10.1998 р. №637/3077, вогнепальна зброя, крім зброї армійських зразків, заряджені патрони до неї, пневматична та холодна зброя громадянами України перевозяться через державний кордон на підставі дозволів МВС, ГУМВС, УМВС України, а іноземними громадянами - тільки за дозволом МВС України. 
Відповідно до висновку експерта від 04.03.2026 року №1420003600-0047 наданий на дослідження ніж відноситься до короткоклинвової холодної зброї колюче-ріжучої дії
На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення вищевказаного предмета громадянин Dursun Hasan співробітникам митного органу не надав.
Отже, судом встановлено, що особою вчинено недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, а саме: ніж з фіксованим клинком Columdia Junlang Company SA20, з рукояттю з композитного матеріалу нагадує випалене дерево, довжина клинка - 18 см, товщина клинка - 3 мм.
Відповідно до ч.3 ст.471 МК України, передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами та тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.
Недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор").
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Викладені вище обставини встановлені при проваджені по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом про порушення митних правил, висновком експерта, іншими доказами у їх сукупності.
Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, суд визнає особу винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накладає стягнення, відповідно до санкції статті, у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товарів порушення митних правил.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Матеріали справи не містять відомостей, що  ОСОБА_1 є особою, яка відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Щодо клопотання представника Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно  ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.242 МК України та п.9.1 Порядку роботи митного складу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари, які зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.
Відповідно до ст.519 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.
Відповідно до ч.1 ст.520 Митного кодексу України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. У даній справі судом уже встановлено вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого Митним кодексом України, а відтак на порушника покладається обов`язок відшкодувати витрати, понесені державою у зв`язку зі зберіганням вилученого товару.
Відповідно до ч.2 ст.520 Митного кодексу України посадові особи митного органу зобов`язані зібрати та додати до справи документи, що підтверджують такі витрати, що й було виконано у даному випадку.
Частиною 3 ст.520 Митного кодексу України встановлено, що порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наведеними вимогами МК України визначено загальний порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил та сам порядок розрахунку таких витрат встановлюється центральним органом виконавчої влади.
Пунктом 12 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами), встановлено, що при розгляді справ про порушення митних правил орган, який розглядає справу, вирішує питання щодо відшкодування витрат та їх сум. Витрати в справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (далі - винна особа). Суми витрат, що підлягають відшкодуванню, зазначаються у постанові про накладення стягнення, що зазначено в розділі III Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами).
Розрахунок витрат обчислюється відповідно до Порядку відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами). Відповідно до розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами) витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, відшкодуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.
Відповідно до аналізу наведених Порядків вбачається, що розрахунок витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування здійснюється за зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які підлягають поверненню власнику.
Судом встановлено, що за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил від 16.01.2026 року №0060/UA500000/2026 ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товарів порушення митних правил. Вилучені предмети відповідно до протоколу від 16.01.2026 року №0060/UA500000/2026 визначено конфіскувати в дохід держави та стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Відповідно до постанови суду вилучений товар не підлягає поверненню винуватій особі, тобто його власнику, а судом застосовано конфіскацію вказаного товару. Таким чином відповідно до наведених Порядків витрати відшкодовуються, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. В даному випадку  ОСОБА_1 судом визнано винуватим та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, що не передбачає повернення цих товарів його власнику. 
Крім того, відповідно до вимог п.3 розділу III Порядку відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (із змінами), на який посилається митний орган, передбачено, що розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили постановою у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається. 
Відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 (із змінами), який передбачає інший порядок розрахунку, а саме, що витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731. При цьому цей Порядок також стосується тимчасово вилучених товарів у справі про порушення митних правил, якими не є конфісковані товари у даному провадженні у справі про порушення митних правил.
Наведені порядки у своєму розрахунку враховують певні періоди зберігання тимчасово вилучених товарів, транспортних засобів, які різняться між собою, але закінчуються саме моментом їх повернення власнику.
Аналізуючи наведені вимоги законодавства, враховуючи постанову суду про накладення адміністративного стягнення саме у вигляді конфіскації товарів, що не передбачає повернення цих товарів його власнику, а конфіскований товар не є за своєю суттю тимчасово вилученим товаром, якій підлягає поверненню його власнику, тому до вказаного товару не може бути застосовано стягнення витрат за його зберігання, оскільки його повернення власнику не здійснювалося.
За наведених обставини суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання Одеської митниці про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 197, 485, ст.519, 520, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», Порядком відшкодування затрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 № 731 (із змінами), суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Визнати  ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з конфіскацією товарів порушення митних правил.
Вилучені речі відповідно до протоколу від 16.01.2026 року №0060/UA500000/2026, а саме: ніж з фіксованим клинком Columdia Junlang Company SA20, з рукояттю з композитного матеріалу нагадує випалене дерево, довжина клинка - 18 см, товщина клинка - 3 мм - конфіскувати в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
У задоволенні клопотання представника Одеської митниці Держмитслужби про вирішення питання про стягнення витрат, понесених митним органом за зберігання товарів за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил відносно  ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України – відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя Т.І.Федоренко