2/130/421/2026
130/3481/25
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючої судді Грушковської Л.Ю.,
секретаря Ящук К.Я.,
за участі представника служби у справах дітей Жмеринської міської ради Сас А.І.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Молявчика О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жмеринка за загальними правилами позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Жмеринської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Жмеринської міської ради, Комунальне некомерційне підприємство «Вінницький обласний центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям Вінницької обласної ради» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
в с т а н о в и в:
Представник виконавчого комітету Жмеринської міської ради Коновалова Я.О. звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просила позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у грошовій сумі не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 (надалі Відповідач) є матір`ю: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 виданого Жмеринським ВДРАЦС у місті Жмеринці Жмеринського району Вінницької області Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 20.09.2022 року) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 виданого Жмеринським ВДРАЦС у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.01.2025 року). 11.03.2025 року до служби у справах дітей Жмеринської міської ради надійшов лист - повідомлення від КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням ЦНС та порушенням психіки Вінницької обласної ради» про те, що в центрі реабілітації даного закладу перебуває з 14.02.2025 року громадянка ОСОБА_1 разом зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 приїхала за рекомендацією соціальної служби, оскільки діти потребували медичної реабілітації та супроводу. Проте, за майже місяць перебування в Центрі реабілітації, ОСОБА_6 проявила себе виключно з негативної сторони. Вона не виконувала свої батьківські обов`язки, нецензурно висловлювалася та лаялася до дітей, не дотримувалася заходів елементарної гігієни, чистоти та порядку, відмовлялася купувати необхідне для дітей: засоби особистої гігієни, ліки та харчування, пояснюючи це тим, що у неї немає грошей. Крім того, траплялися такі випадки, що ОСОБА_7 залишала дітей на працівників закладу, нічого не пояснюючи та не інформуючи куди вона йшла, в той час коли діти потребували догляду та піклування. Працівниками Служби у справах дітей були направлені листи до суб`єктів взаємодії з метою встановлення чинників, що можуть зумовити складні життєві обставини, для всебічного вивчення ситуації, яка виникла в родині ОСОБА_8 . В березні 2025 року працівниками служби спільно із фахівцями із соціальної роботи здійснено рейд до даної сім`ї, обстежено умови проживання та з`ясовано, що ОСОБА_6 проживає у власній квартирі, придбаній за державну субвенцію, так як вона була особою з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, де є одна кімната, кухня, коридор та санвузол. Умови проживання задовільні: у будинку чисто, зроблено косметичний ремонт, поклеєні шпалери. Кімната облаштована меблями: є шафа для зберігання одягу та диван, також є два дитячих ліжечка. Запаси продуктів харчування були мінімальні. ОСОБА_7 перебуває у скрутному матеріальному становищі, не вміє правильно та раціонально використовувати сімейний бюджет та планувати витрати. З листа КЗ Жмеринської міської ради «Центр надання соціальних послуг» з`ясовано, що для сім`ї ОСОБА_8 надавалася послуга соціального супроводу, проте, термін дії договору закінчився та, на даний момент, надається послуга консультування. Сім`я знаходиться в складних життєвих обставинах через незадовільний рівень батьківського потенціалу, що викликано: відсутністю позитивного досвіду сімейних стосунків в батьківській родині; негативним досвідом власного виховання в батьківській родині; відсутністю розуміння потреб дітей, їх виховання, розвитку та догляду за ними. Батько дітей записаний відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З листа Жмеринського МЦ ПМСД з`ясовано, що з сімейним лікарем заключено декларацію. З листа Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я з`ясовано, що мати отримала допомогу по вагітності та пологах, також отримує допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. З листа голови ОСББ «Будинок 92» з`ясовано, що ОСОБА_6 характеризується виключно з негативної сторони: завжди конфліктує з сусідами у вечірній та нічний час, часто до неї приходять неповнолітні підлітки, які заважають спокою сусідам, на що постійно викликається поліція, не сплачує квартирну заборгованість. В квітні 2025 року до Служби у справах дітей звернулася сусідка ОСОБА_6 , та повідомила про те, громадянка ОСОБА_9 поводить себе не належним чином, а саме: приймає гостей після 23 години, може підвищувати голос на дитину, нецензурно її обзивати. Коли приходять чоловіки до неї, то не звертає увагу на дітей, діти можуть плакати досить тривалий період. Наказом начальника служби у справах дітей № 78 від 03.04.2025 року дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взято на облік таких, що перебувають у складних життєвих обставинах по підставі ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Крім того, ОСОБА_6 звернулася до служби із заявою про влаштування її малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням ЦНС та порушенням психіки» терміном на 6 місяців, оскільки перебуває в складних життєвих обставинах, відсутні належні умови проживання, а також у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. На той час малолітні діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували у Реабілітаційному центрі при КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради» за заявою матері. З листа який надійшов з Центру реабілітації, було з`ясовано, що ОСОБА_6 за час перебування дітей в центрі двічі приїздила на відвідини та інколи телефонувала. Мати жодного разу не брала участі у забезпеченні потреб дітей: жодного разу фінансово нічим не допомагала, пояснюючи це тим, що у неї немає коштів. Великої зацікавленості своїми дітьми за матір`ю не спостерігалося, до того ж, коли ОСОБА_7 була на візитах, вона ні в кого не запитувала ні про здоров`я дітей, ні про їх розвиток чи потреби, ні про необхідність будь якої матеріальної допомоги. Відповідно до листа КЗ Жмеринської міської ради «Центр надання соціальних послуг» встановлено, що під час ведення соціального супроводу з матір`ю проводились профілактичні бесіди з питань відповідального батьківства, гігієни, харчування, планування бюджету та вагітності. ОСОБА_12 здатна задовольняти лише базові потреби дітей, не має сформованої моделі сімейної поведінки, не усвідомлює вікових потреб дітей, нераціонально використовує кошти, легко піддається впливу інших осіб. За рахунок отриманих соціальних виплат було повністю погашено заборгованість за комунальні послуги, проте на даний час знову утворилася заборгованість, оскільки за відсутності ОСОБА_7 в квартирі проживав її співмешканець. З метою забезпечення повернення дітей у біологічну сім`ю, ОСОБА_13 було рекомендовано пройти медичне обстеження, проте вона частково виконала ці рекомендації. З моменту припинення соціальних виплат жінка перестала співпрацювати з фахівцем, веде кочовий спосіб життя, на дзвінки не реагує. ОСОБА_6 влаштувалась на тимчасові підробітки, проте місцезнаходження своє не повідомляла. 14.08.2025 року ОСОБА_6 звернулася до служби у справах дітей з проханням повернути дітей із КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки ВОР» так як у неї покращились житлово-побутові умови проживання та мати усвідомила те, що дуже сумує за дітьми. В свою чергу пообіцяла, що буде належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, буде здійснювати належний догляд за дітьми та піклуватися про них. Реагуючи на заяву громадянки ОСОБА_1 працівниками служби разом із завідувачем відділення соціальної роботи КЗ Жмеринської міської ради «ЦНСП» та із залученням заступника начальника служби у справах дітей Жмеринської РДА здійснено виїзд до даної сім`ї з метою обстеження умов проживання для складання комплексної оцінки потреб сімейного середовища. Під час обстеження умов проживання з`ясовано, що в квартирі зроблений косметичний ремонт, поклеєні шпалери, але місцями мають численні пошкодження (обірвані). Запас продуктів харчування критично мінімальний. Матеріальний стан ОСОБА_6 незадовільний, коштів зовсім немає, продуктів харчування немає за що придбати, існує заборгованість по комунальним послугам та відключили електроенергію за несплату. 19.08.2025 року в приміщенні служби у справах дітей Жмеринської міської ради відбулося засідання робочої комісії з питань проведення комплексної оцінки потреб дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштованих до КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної Ради». Слухали питання «Про оцінку сімейного середовища дитини, яка цілодобово перебуває в закладі, який здійснює інституційний догляд та виховання, а також доцільність повернення малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради» до біологічної сім`ї ОСОБА_1 ». Члени комісії одноголосно вирішили про те, що на даний час повернення дітей є недоцільним у зв`язку з критично незадовільним матеріальним станом сім`ї, відсутністю стабільних засобів до існування, наявною заборгованістю за житловокомунальні послуги та відключенням електропостачання за несплату. Мати не виконує рекомендацій спеціалістів, веде кочовий спосіб життя, що негативно впливає на створення безпечних та стабільних умов для проживання дітей. З огляду на вищезазначене, повернення дітей у даний час може становити загрозу їх належному вихованню, розвитку та безпеці. За час перебування дітей в КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки ВОР» ОСОБА_6 відвідувала дітей 7 разів, інколи телефонувала. На зустрічі завжди приходила з гостинцями: печиво, фрукти, соки. Зазвичай відвідування тривали 1-2 години. ОСОБА_7 проводила час з дітьми у групі або, іноді, виходила з ними на прогулянку. Одним позитивним фактом, є те, що жінка в період з 07.08.2025 по 12.08.2025 перебувала постійно зі своїм сином ОСОБА_14 у Вінницькій дитячій клінічній обласній лікарні, так як йому робили операцію та він проходив лікування. Попри це, мати не брала та не бере участі у забезпеченні потреб дітей: жодного разу фінансово нічим не допомогла, нічого необхідного з потреб хлопчиків не придбала. Жінка постійно повторює, що в неї немає коштів і забезпечувати дітей має заклад, бо вони в ньому перебувають. Хоча утримання дітей є одним з її батьківських обов`язків. Незважаючи на відвідування дітей, великої зацікавленості синами за матір`ю не спостерігалося. Так, вона пише та телефонує до працівників закладу, але приїздить тільки один раз у два-три тижні, знаючи, що тут перебуває її двоє маленьких дітей – це недостатньо. На адресу служби у справах дітей надійшов лист служби у справах дітей Вінницької ОВА щодо розгляду звернення (скарги) гр. ОСОБА_15 з приводу негативної поведінки співмешканця ОСОБА_6 , який проживає у її квартирі. У зверненні наголошується на те, що мати дітей та її співмешканець неодноразово ображали дітей. Діти були голодні та часто плакали, коли хотіли їсти, а мати, в свою чергу, їх сварила. Заявниця просила не повертати дітей до матері, так як за ними не здійснюють догляд належним чином. 10.09.2025 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини на якому повторно розглядалося дане питання. На засіданні комісії була присутня ОСОБА_12 , яка просила відкласти розгляд даного питання на наступне засідання комісії, щоб у неї був час для виконання всіх рекомендацій по усуненню недоліків, які отримала від працівників служби у справах дітей та фахівців ЦНСП. Працівниками служби разом із фахівцями соціальної роботи було здійснено спільний рейд з метою обстеження умов проживання ОСОБА_16 . В ході рейду було встановлено, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість за комунальні послуги, повна відсутність продуктів харчування, матеріальний стан незадовільний, так як ОСОБА_7 до цих пір не влаштувалася на роботу та не отримує ніяких соціальних виплат. 13.10.2025 року відбулось наступне засідання комісії з питань захисту прав дитини на якому було розглянуто питання про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На засідання комісії ОСОБА_12 не з`явилася, ніяких заяв або клопотань від неї не надходило тому було прийняте рішення про позбавлення її батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради № 353 від 16.10.2025 року «Про затвердження висновку стосовно доцільності позбавлення батьківських прав» затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав Відповідача. 21.10.2025 року на електронну адресу Служби надійшов лист КНП «Вінницький обласний центр МР ПДД ВОР», який в черговий раз характеризує Відповідачку як безвідповідальну матір, яка своєю поведінкою байдуже ставиться до покладених на неї батьківських обов`язків. Відповідачка влаштовує своє особисте життя, в той час як діти фактично залишаються без материнської уваги. Можна сказати, що позитивні зміни в житті Відповідачки є, але вони мають короткочасний характер. Постійної роботи вона не має, влаштовує своє особисте життя в інтимному плані, що в свою чергу несе негативний вплив на психологічний розвиток дітей, які спостерігають за матір`ю та невідомими особами чоловічої статі, що перебувають поруч з нею, що негативно відображається на психоемоційному стані малолітніх дітей. Відношення Відповідачки до своїх батьківських обов`язків не змінюється, вона продовжує нехтувати своїми обов`язками та байдуже до них ставитися, чим порушує право дітей на повноцінне щасливе дитинство. Доказів того, що Відповідачка вчиняє дії щодо впорядкування свого життя, з метою покращення умов для проживання її малолітніх дітей у кращий бік, працівниками Служби та КЗ «ЦНСП» не виявлено. 
Ухвалою від 17.11.2025 провадження в даній справі було відкрито за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
Ухвалою від 02.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. 
10.04.2026 представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Молявчик О.В. подав відзив, в якому просив поновити строк на його подання та відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, який носить рекомендаційний характер, не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідачки такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, а тому відповідно до частини шостої статті 19 СК України апеляційний суд вірно з ним не погодився. При цьому у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач притягувалась до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у зв`язку із неналежним поводженням щодо дитини, вчиняла насильство по відношенню до неї. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Стосовно поновлення строку для подачі відзиву. Відповідач по справі ОСОБА_1 є юридично необізнаною особою і не розуміє повноцінно значення та наслідки обставин , які вказані в ухвалі суду про відкриття провадження. 30 березня 2026 р. Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги видано Головчук І.А. призначено адвоката за рахунок держави, для надання їй правничої допомоги. Ознайомившись із матеріалами справи та дотримуючись гарантованого Конституцією України права на захист прав та право на правничу допомогу, вважає, що є всі підстави поновити строк для подачі відзиву на позов. 
Представник позивача Сас А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Молявчик О.В. заперечили, з підстав викладених в відзиві.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи таке.
Судом встановлено, що свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Жмеринським ВДРАЦС у місті Жмеринці Жмеринського району Вінницької області Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 20.09.2022 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Жмеринським ВДРАЦС у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.01.2025 року ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно.
Наказом начальника служби у справах дітей № 78 від 03.04.2025 року дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взято на облік таких, що перебувають у складних життєвих обставинах по підставі ухилення матері від виконання батьківських обов`язків.
Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 15.08.2025 проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 та встановлено, що умови проживання задовільні. В квартирі зроблений косметичний ремонт, поклеєні шпалери, але місцями мають численні пошкодження (обірвані). Запас продуктів харчування критично мінімальний. Матеріальний стан ОСОБА_6 незадовільний, коштів зовсім немає, продуктів харчування немає за що придбати, існує заборгованість по комунальним послугам та відключили електроенергію за несплату. 
19.08.2025 року в приміщенні служби у справах дітей Жмеринської міської ради відбулося засідання робочої комісії з питань проведення комплексної оцінки потреб дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштованих до КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної Ради». Слухали питання «Про оцінку сімейного середовища дитини, яка цілодобово перебуває в закладі, який здійснює інституційний догляд та виховання, а також доцільність повернення малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради» до біологічної сім`ї ОСОБА_1 ». Члени комісії одноголосно вирішили про те, що на даний час повернення дітей є недоцільним у зв`язку з критично незадовільним матеріальним станом сім`ї, відсутністю стабільних засобів до існування, наявною заборгованістю за житловокомунальні послуги та відключенням електропостачання за несплату. Мати не виконує рекомендацій спеціалістів, веде кочовий спосіб життя, що негативно впливає на створення безпечних та стабільних умов для проживання дітей. З огляду на вищезазначене, повернення дітей у даний час може становити загрозу їх належному вихованню, розвитку та безпеці. 
Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради № 353 від 16.10.2025 року «Про затвердження висновку стосовно доцільності позбавлення батьківських прав» затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав Відповідача.
21.10.2025 року на електронну адресу Служби надійшов лист КНП «Вінницький обласний центр МР ПДД ВОР», який в черговий раз характеризує Відповідачку як безвідповідальну матір, яка своєю поведінкою байдуже ставиться до покладених на неї батьківських обов`язків.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У статті 7 Сімейного кодексу України (визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Стаття 9 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до вимог ст. ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 150 СК України визначено, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Так, відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Зі змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
На підставі тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України можна зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відтак, умовою ухилення від обов`язків по вихованню дитини, як підстави позбавлення батьківських прав, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав як винятковий захід є істотним правовим наслідком як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.
Як зазначив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - постанова ПВСУ від 30.03.2007 року № 3), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осі, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 цієї постанови).
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. другий п. 16 постанови ПВСУ від 30.03.2007 року № 3).
У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100).
У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
Встановлені фактичні обставини даної справи та оцінені докази свідчать про те, що відповідач свідомо нехтуєсвоїми обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, зокрема не забезпечує належною матеріальною допомогою, медичним обслуговуванням, не створює жодних умов для нормального фізичного та духовного розвитку дітей. Зазначені обставини є свідченням винної поведінки відповідача та умисним ухиленням її від виховання дітей у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.
Факт умисного та свідомого невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України підтверджується матеріалами справи.
За викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Окремо, суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому ст.169 СК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положенням ч. 1 ст. 183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Беручи до уваги інтереси дітей, суд дійшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13.11.2025 і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач при зверненні до суду не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від його сплати в силу п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб).
Враховуючи вищевикладене, виходячи із положень ст. 141 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13.11.2025 року і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя