ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 липня 2026 року м. Житомир справа № 240/4641/24
категорія 113070000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Гроніс" до Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 

встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство "Гроніс" із позовом, у якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області №007648 від 21.11.2023 року про застосування до Приватного підприємства «Гроніс» адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 17 000 грн.
В обгрунтування позовних вимог, зазначено, що 23.10.2023 о 16:12 год., посадовими особами Укртрансбезпеки відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області, на підставі направлення на рейдову перевірку №000184 від 23.10.2023 року на 128 км. а/д М-06: «Київ - Чоп», був зупинений для перевірки транспортний засіб марки «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOGEL SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , згідно договору оренди транспортного засобу від 20.08.2021 року орендар ПП «Гроніс». Посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області під час перевірки виявлено порушення внутрішні вантажні перевезення вантажу без оформлення товарно-транспортної накладної або інший визначений документ на вантаж чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у томи числі порушення відповідальність за які передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевезення вантажів без наявності на момент проведення перевірки документів за відсутності на момент перевірки документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме товарно-транспортної накладної або інший визначений документ на вантаж, згідно складеного акту №АР006892 від 23.10.2023 року. В подальшому Державною службою України з безпеки на транспорті відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області була винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №007648 від 21.11.2023 року про стягнення з ПП «Гроніс» адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 грн. Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернуся до суду з метою її скасування.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що надання документів, визначених статтею 48 Закону №2344-III до суду не спростовує факту того, що позивачем було порушено вимоги вказаної статті, адже відповідно до абзацу З частини 1 статті 60 Закону №2344- ІІІ відповідальність наступає за відсутність документів саме на момент перевірки. Вважає, що діяв на підставі та у межах наданих повноважень.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що ПП "Гроніс" у спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України "Про автомобільний транспорт" і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Як наслідок, застосування до нього адміністративно-господарського штрафу на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 цього Закону є протиправним.
У свою чергу, відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначив, що під час перевірки водій транспортного засобу, що перевірявся надав перевіряючим особам, окрім реєстраційних документів на зазначений транспортний засіб, договір оренди транспортного засобу марки RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом KOGEL, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за яким останній передається в тимчасове платне користування Приватному підприємству «Гроніс». Про використання транспортного засобу, що перевірявся, Приватним підприємством «Гроніс» також зазначається в акті проведення перевірки від 23.10.2023 №AP006892. Під час здійснення перевірки водій транспортного засобу, що перевірявся, надав видаткову накладну від 23.10.2023 №1961, яка містить відомості лише про постачальника - ТОВ «Житомирський щебзавод» та покупця, тобто особу, яка отримувала щебінь. Наказ від 20.10.2023 №6/23 водієм ОСОБА_2 під час перевірки не надавався, що підтверджується відеофіксацією рейдової перевірки. Відмітив, що акт проведення перевірки містить проставлений особистий підпис водія ОСОБА_2 в якості ознайомлення з зафіксованим порушенням, а також не містить жодних заперечень, що перевезення здійснюються ПП «Гроніс», а також не містить пояснень, що транспортний засіб згідно заяви передано йому у користування для перевезення щебеню вагою 24,02 тонн для власних потреб. Щодо наявності наказу від 20.10.2023 №6/23 пояснення акті перевірки також відсутні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 
Судом встановлено, що 23.10.2023 о 16:12 год., посадовими особами Укртрансбезпеки відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області, на підставі направлення на рейдову перевірку №000184 від 23.10.2023 року на 128 км. а/д М-06: «Київ - Чоп», був зупинений для перевірки транспортний засіб марки «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOGEL SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , згідно договору оренди транспортного засобу від 20.08.2021 року орендар ПП «Гроніс». 
Посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області під час перевірки виявлено порушення внутрішні вантажні перевезення вантажу без оформлення товарно-транспортної накладної або інший визначений документ на вантаж чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у томи числі порушення відповідальність за які передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевезення вантажів без наявності на момент проведення перевірки документів за відсутності на момент перевірки документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме товарно-транспортної накладної або інший визначений документ на вантаж, згідно складеного акту №АР006892 від 23.10.2023.
В подальшому, Державною службою України з безпеки на транспорті відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області була винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №007648 від 21.11.2023 року про стягнення з ПП «Гроніс» адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 грн. 
Не погоджуючись з такою постановою, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
У відповідності до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт” від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ ).
Згідно з ст. ст. 238,239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.
За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до ст. 60 Закону №2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Згідно з ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.
Отже, суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, може бути лише суб`єкт господарювання, зокрема, фізична особа-підприємець.
За змістом ч. 7 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, поміж іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно з п. 4 Положення №103, основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація, державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Підпунктами 2, 19, 29 п. 5 Положення №103 визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.
Абзацом 1 п. 8 Положення №103 визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до ст. 5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Даний Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Відповідно до п. 2 Порядку №1567, Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно з п. 14 Порядку №1567, Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:
наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону:
додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);
відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;
оснащення таксі справним таксометром;
відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;
додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;
наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;
додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);
виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно- господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 1 Закону №2344-ІІІ визначено, що:
- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;
- товарно-транспортна накладна (ТТН) - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом;
Згідно з ст. 16 Закону №2344-ІІІ, статус персоналу автомобільного транспорту:
До персоналу автомобільного транспорту належать працівники, які безпосередньо надають послуги з перевезення пасажирів чи вантажів, виконують роботи з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів, надають допоміжні послуги, пов`язані з перевезеннями.
Трудові відносини персоналу автомобільного транспорту регулюються трудовим законодавством, у тому числі положенням про дисципліну та правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Відповідно до ст. 33 Закону №2344-ІІІ засади діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах
Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Абзацом ст. 48 Закону №2344-ІІІ встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Документами для юрособи, яка здійснює вантажоперевезення для власних потреб, є:
1) для автомобільного перевізника — документ, що свідчить про законне використання транспортного засобу;
2) для водія - посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна чи інший визначений законодавством документ на вантаж.
Оформляти ТТН під час перевезення вантажів вимагають і Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу від 14.10.97 №363, пунктом 11, яких визначено, що основними документами на перевезення вантажів є ТТН і подорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно- транспортними накладними здійснюється незалежно від умов плати за роботу автомобіля. При цьому Правила перевезень визначають ТТН як єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного і бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу й обліку виконаної роботи. Проте, Правила перевезень розроблено для учасників транспортного процесу, якими є вантажовідправник, вантажоодержувач і перевізник.
Отже, ТТН є обов`язковою у ситуації, коли надається послуга з перевезення вантажу, і жодний інший документ у цьому випадку не підійде. У випадку з перевезенням для власних потреб можливі варіанти.
Так, згідно з Переліком документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затверджений постановою КМУ від 25.02.2009 №207, для водія юрособи, що здійснює вантажоперевезення на договірних засадах, обов`язковими є такі документи: фотокопія ліцензії, товарно- транспортна накладна, посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, талон про проходження техогляду, страховий поліс цивільної відповідальності. Для водія юрособи, що перевозить вантаж для власних потреб, це накладна чи інший документ, що підтверджує право власності на вантаж, посвідчення водія, реєстраційний документ на автомобіль, талон про проходження техогляду, страховий поліс. Зрештою, і ст. 48 Закону про автотранспорт допускає використання «іншого визначеного законодавством документа на вантаж» при перевезенні власного вантажу.
Таким чином, використовувати ТТН обов`язково тільки у разі перевезення вантажів на договірних умовах. У ситуації транспортування для власних потреб її можуть замінити накладна, товарний чек чи інший документ, що підтверджує право власності на товар.
Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Саме такий підхід значно посилює позиції невладної особи, якій бракує правових знань, щоб самостійно довести перед судом слушність своїх тверджень.
В той же час, застосування принципу презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень не обумовлює його автоматичного програшного становища у справі, оскільки ця презумпція не є абсолютною.
Як вже зазначалося, 23.10.2023 о 16:12 год., посадовими особами Укртрансбезпеки відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області, на підставі направлення на рейдову перевірку №000184 від 23.10.2023 року на 128 км. а/д М-06: «Київ - Чоп», був зупинений для перевірки транспортний засіб марки «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOGEL SN 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , згідно договору оренди транспортного засобу від 20.08.2021 року орендар ПП «Гроніс». 
Посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області під час перевірки виявлено порушення внутрішні вантажні перевезення вантажу без оформлення товарно-транспортної накладної або інший визначений документ на вантаж чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у томи числі порушення відповідальність за які передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевезення вантажів без наявності на момент проведення перевірки документів за відсутності на момент перевірки документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме товарно-транспортної накладної або інший визначений документ на вантаж, згідно складеного акту №АР006892 від 23.10.2023.
21.11.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області була винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №007648 про стягнення з ПП «Гроніс» адміністративно-господарського штрафу в сумі 17 000 грн. 
Разом з тим, судом з`ясовано, що Між ОСОБА_1 , (надалі Орендодавець), з однієї сторони, та Приватним підприємством «Гроніс», в особі директора Онищенка Валерія Миколайовича, що діє на підставі Статуту, (надалі Орендар), з другої сторони, укладено договір оренди транспортного засобу від 20.08.2021 року.
Відповідно до п. 1.1. Договору оренди Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду):
- автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM, 2005 року випуску, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , тип ТЗ - вантажний - спеціалізований сідловий тягач - Е, належний орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого 16.10.2020 року ТСЦ 0541, та напівпричіп марки KOGEL, модель SN 24, 2003 року випуску, колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , тип ТЗ - напівпричіп - спеціалізований Н/ПР самоскид - Е, належний Орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданого 06.01.2021 року ТСЦ 6541 (далі транспортні засоби).
Згідно з п. 1.2. Договору оренди мета оренди зазначених транспортних засобів - використання у господарській діяльності, передбаченій Статутом Орендаря, в тому числі перевезення вантажів. У цих межах відповідно до вимог ст. 800 Цивільного кодексу України використання транспортного засобу здійснюється Орендарем у його діяльності самостійно. При цьому він має право як використовувати транспортні засоби для власних потреб, так і укладати від свого імені договори перевезення та/чи інші договори відповідно до призначення транспортного засобу без додаткового узгодження цього питання з Орендодавцем. Допускається використання транспортних засобів за адміністративними межами України.
23 жовтня 2023 року транспортний засіб «RENAULT MAGNUM» д.н.з. НОМЕР_1 , та напівпричеп «KOGEL SN 24» д.н.з. НОМЕР_2 , не були використані в господарській діяльності. Замість цього, вони були передані ОСОБА_2 не для комерційних цілей, а для особистого використання відповідно до заяви від 20.10.2023 року та наказу №6/23 від 20.10.2023 року.
Відповідно до накладної №1961 від 23.10.2023 року ОСОБА_2 , як Покупець, придбав за власні кошти щебінь фракції 20-40 у ТОВ «Житомирський Щебзавод», як Постачальник, на суму 6 247 грн. (шість тисяч двісті сорок сім гривень) 61 коп. Зазначена суму включає ПДВ у розмірі 1 041 грн. (одна тисяча сорок одна гривня) 27 коп., який ОСОБА_2 перевозив 23.10.2023 для власних потреб.
Позивач 23.10.2023 не був автомобільним перевізником, а отже не може бути суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вважаємо, що відповідач не мав правових підстав для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.
Виходячи з вищевикладеного, ПП «Гроніс» не порушило вимогу ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Стосовно наданої видаткової накладної №1961 від 23.10.2023 року, в якій зазначені відомості, що постачальником є ТОВ "Житомирський Щебзавод", а покупцем - ОСОБА_2 , варто врахувати, що покупець не лише отримував щебінь, але й здійснював оплату за щебінь фракції 20-40. Покупець у цьому контексті - це фізична особа, яка здійснює оплату грошима і є набувачем товару. Покупець також є стороною договору, яка приймає товар і зобов`язується сплатити за нього певну грошову суму.
У відзиві представник відповідача посилається на позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 23.11.2023 року. В цій постанові зазначено, що для можливого наступного оскарження дій Укртрансбезпеки особа повинна надати ті самі документи, які вона подала контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під відповідальність у час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Натомість, нові докази, які представляють заінтересовані особи, зокрема до суду, який розглядає відповідний спір, після визначення контролюючим органом належного перевізника та його притягнення до адміністративної відповідальності, мають оцінюватися з розумною критикою та з чітким застосуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності таких нових доказів, а також їх перевірки взаємозв`язку із документами, які були надані контролюючому органу в момент перевірки.
Тільки такий підхід забезпечить дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Слід також зазначити, що під час перевірки водій ОСОБА_2 поінформував представників Укртрансбезпеки про те, що здійснює перевезення для власних потреб. Він надав їм наказ №6/23 від 20.10.2023 року як підтвердження цього. Однак, представники Укртрансбезпеки відхилили ці докази, стверджуючи, що наказ не є необхідним. Вони зазначили, що під час подальшого розгляду справи ОСОБА_2 матиме можливість представити свої пояснення та інші документи перед Державною службою України з безпеки на транспорті. У результаті, у записі акту №АР006892 від 23.10.2023 року водій лише підтвердив свою ознайомленість з ним, не вносячи жодних додаткових коментарів чи заперечень.
Відповідно до п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Згідно з п. 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
З аналізу зазначених норм встановлено, що розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт передує повідомлення суб`єкта господарювання про час та місце такого розгляду.
При цьому п. п. 25-26 Порядку №1567 встановлює, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання (натомість, право розгляду справи без участі уповноваженої особи суб`єкта господарювання надає неявка такої особи за умови її належного повідомлення про час та місце розгляду справи) та не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Таким чином, за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (Постанова про застосування адміністративно- господарського штрафу).
З матеріалів справи видно, що 23 жовтня 2023 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області було виявлено порушення вимог статті 48 Закону №2344-111. З цього приводу був складений відповідний акт №АР006893 від 23 жовтня 2023 року.
Справа про це порушення законодавства про автомобільний транспорт була призначена для розгляду на 21 листопада 2023 року.
Потрібно зазначити, що ПП "Гроніс" не було повідомлено в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим ПП "Гроніс" позбавлено право надати відповідні пояснення, заперечення та докази. Даний факт підтверджується копією листа від 02 листопада 2023 року про невручення поштового відправлення з трекінг-номером 0600057572296. 
Незважаючи на це, розгляд вказаної справи не був відкладений на іншу дату посадовими особами відповідача. У результаті розгляду 21 листопада 2023 року уповноваженою особою відповідача було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн.
Таким чином, слід дійти висновку, що суб`єкт владних повноважень не дотримав порядок розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Це означає порушення процедур здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які займаються діяльністю у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт. Таке порушення може бути самостійною підставою для визнання протиправним рішення, прийнятого за результатами розгляду справи.
Отже, відповідач прийняв оскаржувану постанову №007648 від 21.11.2023 року про застосування до Приватного підприємства «Гроніс» адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 17 000 грн. необґрунтовано та нерозсудливо, у зв`язку з чим її належить визнати протиправною та скасувати.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

вирішив:
Адміністративний позов Приватного підприємства "Гроніс" (вул. Київська, 4-Б, с. Великі Кошарища, Житомирський район, Житомирська область, 12527, ЄДРПОУ: 35904822) до Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті (м-н. С. П. Корольова, 12, м. Житомир, 10014, ЄДРПОУ: 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №007648 від 21.11.2023 про застосування до Приватного підприємства «Гроніс» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Приватного підприємства "Гроніс" понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01 липня 2026 року.

Суддя Р.М.Шимонович