СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2026 року м. Суми Справа № 480/4619/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод "ТЕМП" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Суть спору, позиція сторін. Клопотання сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача адміністративно-господарській санкції за невиконання нормативу створення робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю за 2024 рік у сумі 100383,73 грн та пеню за порушення термінів сплати таких санкцій у розмірі 1505,70 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до чинного законодавства відповідач повинен у разі невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю сплачувати позивачу адміністративно-господарські санкції, розраховані виходячи з розміру середньої річної заробітної плати на підприємстві. У зв`язку з порушенням відповідачем термінів сплати адміністративно-господарських санкцій була нарахована пеня.
23.06.2025 судом було відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки ним було створено робочі місця для осіб з інвалідністю, а органами Держпраці не проводилася відповідна перевірка.
Встановлені судом фактичні обставини. 
Відповідач зареєстрований 11.07.2014 та перебуває на обліку у позивача, як підприємство, яке в своїй діяльності використовує найману працю.
Позивачем у автоматизованому режимі сформовано та підписано розрахунок адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті відповідачем у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2024 рік становила 20 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність - 0 осіб, при нормативі робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 1 особа. Середня річна заробітна плата штатного працівника складає 100383,73 грн та сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 100383,73 грн. 
Крім того, у зв`язку з порушенням терміну сплати адміністративно-господарських санкцій на 30 днів, то відповідачу нараховано пеню в сумі 1505,70 грн.
Адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу створення робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю за 2024 рік у розмірі 100383,73 грн та пеня у розмірі 1505,70 грн відповідачем в добровільному порядку не сплачені.
Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 №875-ХII з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.
Частиною 3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ встановлено обов`язок виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Приписами ч. 1 ст. 19 Закону № 875-ХІІ визначено, що установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Відповідно до частин 2, 4, 11 ст. 19 Закону № 875-ХІІ підприємства самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
Керівники підприємств у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Таким чином, Закон № 875-ХІІ визначає конкретні та вичерпні положення щодо зарахування виконання підприємствами нормативу робочих місць.
Враховуючи зміни, внесені до статті 19 Закону № 875-ХІІ Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю" від 18.10.2022 № 2682-ХІ, фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримує від Пенсійного фонду України інформацію: про створення підприємствами робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою статті 19 Закону.
Згідно з частинами 13, 14 ст. 19 Закону № 875-ХІІ Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону № 875-ХІІ підприємства, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві. 
Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи зі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч.2 ст.20 Закону № 875-ХІІ).
Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону № 875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.
Норми закону не ставлять відповідний обов`язок підприємства у залежність від будь-яких обставин, з яких особа з інвалідністю не може працювати на підприємстві, не встановлюють підстав, за яких роботодавець може бути звільнений від обов`язку виконання нормативу та звільнений від відповідальності за його невиконання. У який спосіб виділяти і створювати місця для працевлаштування особи з інвалідністю, згідно із законодавством, вирішує підприємство.
Також згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка міститься у постанові від 25.04.2018 у справі № 819/537/16, виконанням нормативу робочих місць вважається саме працевлаштування підприємством осіб з інвалідністю, а не лише створення робочих місць для таких осіб.
Суд звертає увагу, що п.1 постанови КМУ від 13.03.2023 № 303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) юридичних та фізичних осіб на період воєнного стану, введеного Указом Президента України. Тому під час дії воєнного стану органами Держпраці не проводяться заходи державного нагляду. Не виконання суб`єктом господарювання нормативу створення робочих місць для осіб з інвалідністю є наслідок для сплати ним адміністративно-господарських санкцій, і для цього не вимагається проведення перевірки органом нагляду, для фіксування такого. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24.04.2025 у справі № 280/3642/23 та від 16.06.2025 у справі № 160/11423/23. 
Крім цього, суд зазначає, що наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 № 827-22 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", який визначає механізм подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" (далі – форма № 3-ПН).
Згідно з пункту 1.4 Порядку, форма звітності № 3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами - підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі - роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії).
Відповідно до пункту 1.5 вказаного Порядку форма звітності № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Форма № 3-ПН може подаватися роботодавцем в електронній формі (з накладенням чи без накладення електронного підпису або печатки, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів) або в паперовій формі (із засвідченням підписом керівника/фізичної особи-підприємця або уповноваженої ним (нею) особи).
За приписами пункту 1.6 зазначеного Порядку роботодавець визначає вид форми № 3-ПН - первинна або уточнювальна.
Первинна форма № 3-ПН подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії).
Уточнювальна форма № 3-ПН подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії(й), зокрема умов праці, розміру заробітної плати, вимог до кандидата (ів) тощо. При цьому не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та професійної назви робіт (професії/посади).
Отже, на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми № 3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Тобто, звіт за формою № 3-ПН є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю і, водночас, запитом про направлення на підприємство осіб з інвалідністю для працевлаштування.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з сформованим позивачем розрахунком санкцій, що підлягають сплаті середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача за 2024 рік становила 20 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, - 0 осіб, при нормативі робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 1 особа, а середня річна заробітна плата штатного працівника складає 100383,73 грн. 
До суду не надано доказів подання відповідачем до центру зайнятості звітність форми № 3-ПН відповідно до норм Порядку, тому відсутні правові підстави вважати, що відповідач вжив належних заходів щодо інформування про попит на робочу силу (вакансії), зокрема шляхом розміщення оголошень на платформі WORK.UA. 
Відтак, позивачем правомірно застосовано адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу одного робочого місця для працевлаштування особи з інвалідністю в сумі 100383,73 грн.
Розрахунок адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, розміщено в електронному кабінеті відповідача 04.03.2025.
Позивачем за період несплати відповідачем санкцій з 16.04.2025 по 15.05.2025 (30 днів), виходячи із суми адміністративно-господарської санкції 100383,73 грн розраховано пеню в розмірі 1505,7 грн.
Розрахунок суми адміністративно-господарської санкції та пені відповідачем не спростовується. 
Разом з тим, вказаних адміністративно-господарських санкцій та пені відповідач не сплатив у строк, який визначений Законом №875-ХІІ.
Отже, суд задовольняє позовні вимоги і стягує з відповідача на користь позивача вказані санкції у розмірі 100383,73 грн та пеню у розмірі 1505,7 грн. 
Судові витрати.
Враховуючи той факт, що позовні вимоги суб`єкта владних повноважень задоволені, той факт, що ним не понесено судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод "ТЕМП" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені – задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебединський машинобудівний дослідно-експериментальний завод "ТЕМП" (вул. Січова, 80, м. Лебедин, Сумська область, 42202, код ЄДРПОУ 39300569) на користь Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Британська, 2, м. Суми, 40004, код ЄДРПОУ 14004771) адміністративно-господарські санкції у розмірі 100383,73 грн та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1505,70 грн.

3. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук