Справа № 390/2736/25
Провадження №2/390/1463/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2026 р. Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Гершкул І.М., 
при секретарі Лазаренко А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'' до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'' звернулися до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, у сумі 23250 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.06.2024 року між ТОВ ''Макс Кредит'' і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-9830571. 20.01.2025 року між ТОВ ''Макс Кредит'' та ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'' укладено договір факторингу №20012025-МК/Ейс, згідно якого ТОВ ''Макс Кредит'' передали ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'' права вимоги до боржників, зокрема до боржника  ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9830571 від 25.06.2024 року. ОСОБА_1 не виконує зобов`язань за вказаним договором, припинив повертати кредит у строки передбачені договорами, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив розглянути справу без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування зазначив, що позивачем надано роздруківку договору без підпису позичальника. Позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що наявна в матеріалах справи паперова роздруківка договору створювалася у порядку, визначеному Законом України ''Про електронні документи та електронний документообіг'' та що саме такий правочив підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб, що є обов`язковим реквізитом електронного документа. Відповідач наголошує, що не укладав кредитний договір, роздруківку якого долучає представник позивача в якості копії до позовної заяви, відповідно не погоджував процентну ставку, неустойку та інші кабальні умови кредитування. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення відповідачу, підтвердження пропозиції щодо укладення договору, отже договір укладено не було. Щодо строку кредитування та нарахування відсотків відповідач зазначив, що строк кредитування склав 210 днів. Оскільки, кредитний договір було укладено 25.06.2024 року, після внесення змін до Закону України ''Про споживче кредитування'', то до даних правовідносин підлягає застосуванню норма статті 8 Закону України "Про споживче кредитування", про максимальний розмір денної процентної ставки у розмірі 1%. Умови кредитного договору, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1% в день є нікчемними в силу приписів ст.12 ч.5 Закону України "Про споживче кредитування", отже максимальний розмір процентів, що міг би бути нарахований первісним кредитором складає 18112,50 грн. (210 днів * 1% * 8265 грн). Позивачем на підтвердження обставин перерахування грошових коштів за спірним кредитним договором надано тільки розрахунки заборгованості, натомість позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт зменшення активів кредитора та зарахування цих коштів на рахунок відповідача. Крім того, не відомо кому належать карткові рахунки, на які переказано кошти, оскільки лист-доручення не містить ідентифікуючих даних про відповідача. Позивачем не надано на підтвердження переходу прав вимоги від первісного кредитора належних доказів, що підтверджують перехід прав вимог у сумі, яка вказана у додатках до договору факторингу, витяг з реєстру не містить підписів, печаток, а тому не є належним доказом, позивачем не доведено сплати за договором факторингу. Щодо розміру судових витрат зазначив, що з наданих позивачем документів, не вбачається, що гонорар у сумі 7000 грн. взагалі стосується надання правової допомоги по справі, суду не надано платіжного документа з зазначенням ПІБ боржника та номеру кредитного договору, що дозволило б пов`язати факт оплати з цією справою. Зазначив, що обсяг виконаних робіт адвокатом не співмірний фактичним витратам, необхідним для розгляду справи, не співмірний із часом, витраченим адвокатом для виконання робіт у спірних правовідносинах, явно завищений, а тому просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. Позивачем не доведено укладення кредитного договору на умовах, що вказані в наданій суду копії, не доведено перерахування кредиту, розміру фактично наданих у кредит коштів, законність розміру відсотків, а тому просив відмовити у задоволенні позову.
Від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких представник просив зменшити позовні вимоги. Зазначив, що кредитний договір №00-9830571 від 25.06.2024 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Одноразовий персональний ідентифікатор 25756 направлено позичальнику 25.06.2024 на вказаний ним номер мобільного телефону - НОМЕР_1 . Одноразовий персональний ідентифікатор введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, після чого відповідач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Для отримання кредиту Позичальник має зареєструватися на сайті компанії та мати доступ до Особистого кабінету. При здійсненні реєстрації позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту. Первісний кредитор, перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірив особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач отримав грошові кошти відповідно умов Договору належним чином, а тому позивачем доведено факт надання первісним кредитором грошових коштів відповідачу. Зазначили, що реєстраційний номер облікової картки платника податків та адреса реєстрації, зазначені в кредитному договорі, збігаються повністю. Збіг цих даних у кредитному договорі та поточних документах відповідача є вагомим доказом його участі в укладенні договору. 25.06.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» ініціювало переказ коштів у сумі 8625 грн., згідно договору №00-9830571 від 25.06.2024 безготівковим зарахуванням через компанію ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН на платіжну картку НОМЕР_3, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Щодо нарахування відсотків зазначили, що відповідно Закону України ''Про споживче кредитування'' нарахування відсотків у період із 25.06.2024 по 20.01.2025 має здійснюватися таким чином: 7500 грн. (тіло Кредиту)*210(період)*1 (процентна ставка)/100=15750 грн. (сума яка нарахована за період), відповідачем частково сплачено заборгованість по відсоткам у розмірі 1125 грн. Тобто, загальна сума заборгованості за відсотками складає 14625 грн., тому представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог. Загальна сума заборгованості складає 23250 грн (7500 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1125 грн - заборгованість за комісією, 14625 грн -заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом). Щодо відступлення прав вимоги зазначили, що відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №20012025-МК/Ейс від 20.01.2025 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 29831,25 грн., даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №20012025-МК/Ейс від 20.01.2025. Позивач зазначає, що перерахування суми клієнту не є предметом доказування, оскільки перехід прав вимоги підтверджується підписанням реєстру, як передбачено в договорі. Отже, позивач не зобов`язаний надавати докази здійснення оплати за відступлені права вимоги, оскільки дана обставина не є підставою для переходу права вимоги за договором факторингу. До позовної заяви представником позивача долучено договір факторингу, витяги з реєстрів прав вимог та акти прийому-передачі, що є належним доказом стверджувати, що фактор набув права вимоги. Проте, для повного та всебічного розгляду справи, позивач долучив платіжну інструкцію про оплату за право грошової вимоги, згідно Договору факторингу №20012025-МК/Ейс від 20.01.2025 року. Відповідач стверджує, що позивач не обґрунтував понесення витрат на професійну правничу допомогу. Позивачем долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином.
Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України.
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно ст.8 ч.5, п.17 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України ''Про споживче кредитування'' максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5%.
Судом встановлено, що 25.06.2024 року між ТОВ ''Макс Кредит'' і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-9830571, шляхом підписання документів електронними підписами, відповідно якого ТОВ ''Макс Кредит'' надали ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 7500 грн., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами 1,45 % від суми кредиту за кожен день користування (стандартна процентна ставка), 1% від суми кредиту за кожен день користування (знижена процентна ставка), строк кредиту 360 днів, сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1125 грн., а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі визначені договором. Крім того, ОСОБА_1 , шляхом підписання електронним підписом, ознайомився з паспортом споживчого кредиту, який містить умови щодо порядку та розміру нарахування заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, графіком платежів. Довідка про ідентифікацію свідчить, що ОСОБА_1 із яким укладено кредитний договір №00-9830571 від 25.06.2024 року ідентифікований ТОВ ''Макс Кредит'' одноразовим ідентифікатором 25756, який направлено на номер телефону НОМЕР_2 . Інформаційна довідка ТОВ "Платежі онлайн" №172/02 від 06.02.2025 року свідчить, що 25.06.2024 року ОСОБА_1 на платіжну картку № НОМЕР_3 перераховано грошові кошти у сумі 7500 грн., що також підтверджується листом ТОВ ''Макс Кредит''. Розрахунок заборгованості, проведений ТОВ ''Макс Кредит'', свідчить, що загальна сума заборгованості 29831,25 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 7500 грн., за відсотками - 21206,25 грн., за комісією - 1125 грн.
20.01.2025 року між ТОВ ''Макс Кредит'' та ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'' укладено договір факторингу №20012025-МК/Ейс, згідно якого ТОВ ''Макс Кредит'' передали ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'' права вимоги до боржників, зокрема до боржника  ОСОБА_1  за кредитним договором №00-9830571 від 25.06.2024 року. Виписка з особового рахунку за кредитним договором, надана ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'', свідчить, що загальна сума заборгованості 29831,25 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 8625 грн., за відсотками - 21206,25 грн. 
На виконання ухвали суду АТ КБ ''ПриватБанк'' надано лист №20.1.0.0.0./7-251112/36409-БТ від 17.11.2025 року, яким повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_4 , надано виписку по рахунку за період із 25.06.2024 по 30.06.2024 з якої вбачається, що 25.06.2024 року на рахунок здійснено переказ коштів у сумі 7500 грн., відповідач користувався грошовими коштами на рахунку. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період 25.06.2024 - 30.06.2024 фінансовий номер телефону НОМЕР_2 , який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .
Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що договір був підписаний позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий кредитором на номер телефону, зазначений позичальником, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатор відповідача, що є її підписом, вважається, що сторони кредитного договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Відповідач частково погашав заборгованість за кредитним договором, даний факт свідчить про визнання договірних відносин між ним і позивачем, обізнаність відповідача про наявність такої заборгованості та її визнання. Відповідач не спростував обставину, що він укладав кредитний договір та отримував кредитні кошти за цим договором, оскільки кредитором перераховано кошти на рахунок відповідача, зазначений ним особисто, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не отримував цих коштів. Заперечуючи факт отримання кредитних коштів за кредитним договором, відповідач зазначений кредитний договір у судовому порядку не оспорював. Належдні докази звернення до суду з таким позовом, а також відповідне судове рішення, що набрало законної сили, матеріали справи не містять. Відтак, суд вважає встановленим і належним чином підтвердженим факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором. Разом із тим, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 23250 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 7500 грн., за відсотками - 14625 грн., за комісією - 1125 грн.
Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору, підлягають стягненню з відповідача. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме: договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року, укладений між ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'' та АБ "Соломко та партнери", додаткову угоду №25770857213 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 року. Розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.
Керуючись ст.ст.525-527, 530, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.4, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позов ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'' до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'' заборгованість за кредитним договором №00-9830571 від 25.06.2024 року в сумі 23250 грн. і судові витрати у сумі 6422 грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У порядку ст.265 ч.5 п.4 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач - ТОВ ''Фінансова компанія ''Ейс'', юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, оф. 2005, ЄДРПОУ 42986956;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Кропивницького районного суду
Кіровоградської області І.М. Гершкул