УХВАЛА
12 травня 2026 року 
м. Київ
справа №160/2237/22
адміністративне провадження № К/990/10376/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у справі №160/2237/22 
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою у даній справі.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2026 року відмовлено Військовій частині НОМЕР_1 в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху, скаржнику надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом направлення до суду оригіналу документу про сплату судового збору, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2026 року доставлено до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" 02 лютого 2026 року о 20:04 год.
Відповідач подав клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, обґрунтоване відсутністю фінансування.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено; у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року у справі №160/2237/22 відмовлено.
Не погоджуючись із такою ухвалою суду апеляційної інстанції відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2026 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, шляхом надання документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
10 квітня 2026 року відповідач, на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, надав доказ сплати судового збору, чим виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 30 березня 2026 року.
Відповідно, за правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Як видно із викладеного вище, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції встановив, що у встановлений судом строк особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліків апеляційної скарги.
Доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з ухвалою суду апеляційної інстанції, неправильного застосування та істотного порушення норм процесуального права. 
Як зазначено вище, з оскаржуваного судового рішення установлено, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2026 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом направлення до суду оригіналу документу про сплату судового збору, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку. 
Відповідачу роз`яснено, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги в установлений строк, шляхом не направлення до суду заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав для поновлення строку, доказів сплати судового збору у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.
Копію указаної ухвали доставлено до електронного кабінету скаржника у системі «Електронний суд» 02 лютого 2026 року, що не заперечується скаржником у тексті касаційної скарги.
З огляду на те, що відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, установлений судом, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.
Так, зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Отже, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції правильно застосував положення процесуального закону; правильне їх застосовування є очевидним і не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення відповідних норм права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи викладене, Суд уважає необґрунтованою касаційну скаргу Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова у цій справі, а відтак доходить висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
Керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у справі №160/2237/22.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук
Л.О. Єресько
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду