Справа № 761/7592/26
Провадження № 3/761/2314/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Матвєєва Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2026р. о 18:00 год., в м. Києві по вул. Січових Стрільців, 103 м. Київ водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Lacetti д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, (млява мова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.
Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1  просив закрити дану справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на відсутність доказів керування ним транспортним засобом.
Суд, оглянувши відеозапис, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.5Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Відповідно, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП виникає необхідність доведення одночасно двох обставин: 1) керування транспортним засобом і 2) перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Для виявлення вказаного правопорушення, транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції. Зупинка транспортного засобу - це припинення руху транспортного засобу.
Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року Верховний суд у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.01.2026 року серії ЕПР1 № 576121, інспектор УПП у м. Києві ДПП Думіх О.М. склав цей протокол про те, що 26.01.2026р. о 18:00 год., в м. Києві по вул. Січових Стрільців, 103 м. Київ водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Lacetti д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, (млява мова, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота) з ознаками алкогольного сп`яніння. 
З аналізу відеозапису бодікамер поліцейських, які містяться в матеріалах справи, неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Chevrolet Lacetti д/н НОМЕР_1 , який не здійснює рух. На відеозапису не зафіксована зупинка автомобіля Chevrolet Lacetti д/н НОМЕР_1 .
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи немає.
Сам по собі єдиний протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що інкримінується такій особі.
Крім того, процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду, визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
При цьому на відеозаписах з боді-камер поліцейських не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, матеріалами справи фактично не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також не проведено його огляд у порядку, визначеному п. 8, 13 Інструкції, а у подальшому, патрульні не роз`яснили ОСОБА_1 процедуру проходження огляду у лікаря нарколога, у зв`язку із чим матеріалами справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Зважаючи на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, розпочате відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, з підстави встановленої п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Вилучене посвідчення водія - повернути ОСОБА_1 .
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Ю.О. Матвєєва
25 червня 2026 року