Справа № 159/535/26
Провадження № 2/159/1106/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Денисюк Т.В.,
з участю секретаря судового засідання - Пустової А.Ф.,
представника позивача - Степанюка О.В.,
відповідачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом виконавчого комітету Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, в особі органу опіки та піклування, третя особа: Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

У січні 2026 року виконавчий комітет Голобської селищної ради ради в особі органу опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повнолітня. 
В обґрунтованні позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , чим створила загрозу для його здоров`я. Незважаючи на неодноразові заходи та попередження, вжиті органом опіки та піклування, а також після притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, відповідачка не змінила звичний спосіб життя, не працевлаштувалася, не доглядає за житловим будинком і дитиною, не цікавиться процесом навчання дитини. 22.01.2026 комісією з питань захисту прав дитини було встановлено, що дитина не мала сезонного одягу, продуктів харчування, змушена була самостійно доглядати за господарством, через періодичну присутність в будинку сторонніх незнайомих йому осіб не мала відчуття безпеки, перебувала у стані постійного страху, тому органом опіки та піклування Голобської селищної ради негайно відібрав дитину у матері і передав в патронатну сім`ю.
Після відібрання дитини ОСОБА_1 не розшукувала сина. Відповідачка розлучена із батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній є військовослужбовцем, згідно з даними Єдиного реєстру значиться як зниклий безвісті за особливих обставин з 08.10.2024. 
Рішенням виконавчого комітету Голобської селищної ради № 3/5 від 09.02.2026 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.
З метою захисту інтересів дитини орган опіки та піклування просить позов задовольнити.
13.02.2026 суд відкрив провадження у справі, на підставі частини четвертої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження; 12.03.2026 закрив підготовче провадження і призначив справу до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Степанюк О.В. позовні вимоги підтримав, просив врахувати поведінку відповідачки, яка тривалий час перебувала під наглядом соціальних служб, зокрема ще у 2021 році син відповідачки був наділений статусом дитини, яка опинилася у скрутних життєвих умовах. Намагаючись зберегти зв`язок дитини із сім`єю, орган опіки та піклування не вдавався до крайніх заходів вилучення дитини, проте упродовж 2025 року відповідачка ігнорувала усі попередження, відмовилася від соціальної підтримки, зловживала спиртними напоями за місцем проживання у присутності дитини, тому оцінивши психологічний стан дитини, стан його здоров`я і умови проживання у січні 2026 року було прийняте рішення негайно відібрати дитину. На думку представника позивача інтереси дитини вимагають позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки остання через сформовану модель поведінки не здатна забезпечити належні умови розвитку і життя дитини, а її дії створюють реальну загрозу не лише здоров`ю дитини, але й життю.
Законний представник дитини патронатний вихователь ОСОБА_4 та помічний вихователя ОСОБА_5 повідомили суду, що ОСОБА_6 з 22.01.2026 проживає в їхній сім`ї разом з іншими дітьми. Дитина прибула без належного одягу, з ознаками відсутності упродовж тривалого часу санітарно-гігієнічного догляду та належного харчування. Його психологічний стан вимагав допомоги фахівця, оскільки серед емоцій переважав страх. Адаптувавшись дитина розповідала як самостійно готувала їсти з тих продуктів, які знаходила, як боялася чужих чоловіків, які приходили в будинок, як доглядав за мамою, яка пила спиртні напої. За весь час перебування в патронатній сім`ї ОСОБА_7 не просив про зустріч з матір`ю, його єдиним бажанням було забрати улюблену собачку.
Суд заслухав думку малолітнього ОСОБА_2 , дитина просила не повертати його матері. 
Відповідачка ОСОБА_1 проти позову заперечила, вважає доводи органу опіки та піклування надуманими, на її переконання дитина була щасливою поруч із нею, вони завжди знаходили спільну мову, жили з домашнього господарства, усі виплати вона витрачала на сина, дитина мала одяг, планшет. Дійсно в день відібрання вона через опіки на тілі не змогла приготувати дитині їсти. Проте в інші дні завжди доглядала за сином. 
Заслухавши доводи сторін, дослідивши висновок органу опіки та піклування, інші письмові докази, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Датою ухвалення рішення є 27.04.2026.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 13.06.2014 виконавчим комітетом Поповицької сільської ради Ковельського району)
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2024 (справа №159/4597/24) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви від 08.10.2024 включений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин.
Відповідачка ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_8 зареєстровані і проживали за адресою: АДРЕСА_1 .
30.01.2025 комісією з прав дітей ініційовано питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ухилення від виховання дитини.
04.02.2025 Службою у справах дітей під час обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_9 встановлено недотримання матір`ю санітарних умов, будинок брудний, постіль у дитини брудна, одяг розкиданий. ОСОБА_1 не змогла пояснити членам комісії причини пропуску дитиною уроків. Відповідачці рекомендовано укласти для дитини декларацію з лікарем. Офіційно попереджено про відповідальність.
Постановою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.03.2025 ОСОБА_1 піддана адміністративному стягненню за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме за невиконання батьківських обов`язків в період з 16.01.2025 по 21.02.2025.
19.02.2025, 16.04.2025, 15.10.2025 рада безперервної профілактики злочинів обговорила виявлені під час обстеження житла факти алкогольного сп`яніння відповідачки та невиконання обов`язків по вихованню сина.
16.10.2025 комісією з прав дітей ОСОБА_1 запрошена на засідання з метою надання допомоги, остання на засідання не з`явилася.
21.11.2025 повторно комісією обговорено стан виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, остання на засідання не з`явилася.
22.12.2025 Службою у справах дітей зафіксовані неналежні умови проживання дитини — будинок брудний, матір попереджено про адміністративну відповідальність.
19.01.2026 Директором Центру соціальних послуг Голобської селищної ради скеровано повідомлення про виявлені факти використання ОСОБА_1 , яка отримує грошове забезпечення зниклого безвісті батька дитини, не за призначенням.
Того ж дня згідно з наказом Служби у справах дітей Голобської селищної ради №01/1.19 малолітній ОСОБА_10 взятий на облік, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах.
Згідно з Актом оцінки ризиків, складеним Службою у справах дітей 22.01.2026 матір зловживає спиртними напоями, фактично догляд за дитиною не здійснює, перебуває у нетверезому стані, не усвідомлює своїх дій. В будинку присутній сусід, який також перебуває у стані сп`яніння. Дитина має зовнішні ознаки занедбаної, одягнена в брудний одяг, продукти харчування відсутні, опалення пічне, в будинку холодно.
Рішенням виконавчого комітету Голобської селищної ради від 22.01.2026 №2/1 ухвалено негайно відібрати малолітнього ОСОБА_2 у матері ОСОБА_1 у зв`язку із виникненням безпосередньої загрози життю та здоров`ю. Дитину відповідно до Порядку створення та діяльності сім`ї патронатного вихователя, затвердженого постановою КМУ №893 від 20.08.2021, влаштувати у патронатну сім`ї. 
Рішенням виконавчого комітету Голобської селищної ради від 09.02.2026 №3/5 затверджений висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 . 
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення
Суд доходить висновку про задоволення позову з таких мотивів.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини і зобов`язані піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі у виді позбавлення прав.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати/батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови системної, постійної винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками (постанова Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №756/6112/18)
Позбавлення прав, які надані батькам за фактом спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо (постанова Верховного Суду від 07.02.2024 у справі №455/307/22).
Відповідно до статті 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Доведення обставин, які можуть бути підставою позбавлення відповідача батьківських прав, покладено на позивача (постанова Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 739/2159/18).
На підставі поданих представником позивача доказів суд встановив, що для відібрання 22.01.2026 органом опіки та піклування малолітнього ОСОБА_2 у матері ОСОБА_1 слугувало тривале упродовж 2025 року зловживання спиртними напоями у присутності дитини в компанії з іншими чоловіками, використання коштів безвісті зниклого батька дитини не за призначенням, нехтування неодноразовими попередженнями про необхідність змінити спосіб життя, відсутність в будинку продуктів харчування, антисанітарія та недотримання правил гігієни для дитини.
Висновок психодіагностичного обстеження дитини від 27.03.2026 беззаперечно підтверджує руйнівний вплив поведінки матері на психічне та емоційне здоров`я дитини, а також повністю узгоджується із поясненнями патронатних вихователів.
В судовому засіданні малолітній ОСОБА_6 чітко, без примусу, у присутності психолога, висловив бажання залишитися в сім`ї патронатних вихователів.
На переконання суду досліджені докази та встановлені обставини є достатніми у своїй сукупності для висновку про винну поведінку відповідачки, яка обравши свідому поведінку зловживання спиртними напоями, тим самим створила загрозу для здоров`я дитини і тривалий час упродовж 2025 — січня 2026 років ухилилася від виконання батьківських обов`язків.
Суд погоджується із вжитими органом опіки та піклування в порядку ч.2 ст.170 СК України заходами негайного відібрання дитини у відповідачки, а також погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітнього сина, вважає висновок достатньо обґрунтованим та підготовленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин.
У цій справі позбавлення відповідачки батьківських прав є необхідною мірою для захисту інтересів дитини.
Заперечення відповідачки проти задоволення позову без реальної зміни ставлення до виховання сина не змінюють рішення суду. Крім того, позбавлення батьківських прав не тягне за собою невідворотних наслідків, відповідачка вправі спілкуватися з дитиною, а також звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. 
Подальше влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, врегульовано статтею 167 СК України.
За змістом частин четвертої вказаної статті СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Згідно з частиною п`ятою статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування для подальшого влаштування в сімейні форми виховання.
Відповідно до частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на рівні 1/4 доходу відповідачки, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.  Стягнення необхідно проводити з дня подання до суду позовної заяви, тобто з 29.01.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 12 статті третьої Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає необхідним відповідно до статті 141 ЦПК України стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 2662,40 гривень в дохід держави (позов містить дві вимоги: немайнового характеру позбавлення батьківських прав, та майнового характеру стягнення аліментів).
Керуючись статтями 155, 164 167, 171, 182, 184, 191 СК України, статтями 3,18 Конвенції про права дитини, статтями 12, 76-81, 141, 258, 265, 268, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягувати з ОСОБА_1 на користь установи або особи, під опікою якої перебуває або буде перебувати дитина, аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/4 частки доходу (заробітку), щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.01.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач - виконавчого комітету Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області в особі органу опіки та піклування. Код ЄДРПОУ 04333141, адреса: селище Голоби, вул. Ковельська, 1, Ковельський район, Волинська область.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 . 

Повне судове рішення складене 27.04.2026.

Головуючий	Т. В. ДЕНИСЮК