Єдиний унікальний номер: 379/797/26 
Провадження № 1-кп/379/56/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року	м.Тараща	

Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
за участю:
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, під час підготовчого судового засідання, в залі суду м. Тараща Білоцерківського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026111290000122 від 29.04.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тараща Київської області, 
з професійно-технічною освітою, працюючого фізичною особою – підприємцем, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, –
ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, встановлено, що відповідно до п. 5 Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 68 далі Порядок), право на отримання компенсації послуги «муніципальна няня» мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які є батьками, опікунами дитини до трьох років або дитини, яка потребує додаткового догляду, або дитини до трьох років і є особами з інвалідністю І чи II групи і на законних підставах проживають на території України та уклали договір з муніципальною нянею.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2024 № 664 - Деякі питання відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною «муніципальна няня» на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення або скасування» дію Порядку поширено на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення або скасування на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які є батьками, опікунами дитини, на законних підставах проживають на території України та доглядають за: дитиною до шести років, якщо один із батьків, опікунів є особою з інвалідністю І чи II групи.
Муніципальна няня згідно п. 3 Порядку це будь-яка фізична особа - підприємець (КВЕД 97.00 та/або КВЕД 88.91) чи юридична особа на спрощеній системі оподаткування (КВЕД 78.20 та/або КВЕД 85.10), яка надає послугу з догляду за дітьми та з якою укладено договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років (далі - договір), крім державних і комунальних закладів дошкільної освіти, батьків та опікунів дитини.
Пунктами 3, 4 вказаного Порядку визначено, що відшкодування вартості послуги «муніципальна няня» є щомісячною адресною компенсаційною виплатою заявнику послуги «муніципальна няня» за здійснення догляду за дитиною протягом місяця. Компенсація послуги «муніципальна няня» виплачується в розмірі, який визначається з розрахунку 100 відсотків мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі, установленої на 1 січня відповідного року, за одну годину догляду, але не більше ніж 165 годин на місяць.
Пунктами 12, 13 вказаного Порядку визначено, що виплата компенсації послуги «муніципальна няня» здійснюється щомісяця на підставі поданих заявником послуги «муніципальна няня» документів, що підтверджують здійснення догляду за дитиною (акт про надану послугу «муніципальна няня») та кількість годин на місяць здійснення такого догляду, а також витрати на оплату муніципальній няні послуги «муніципальна няня».
Заявник послуги «муніципальна няня» подає до 5 числа місяця, що настає за місяцем, в якому надано послугу «муніципальна няня», в паперовій або електронній формі чи в будь-який інший зручний спосіб (зокрема шляхом надіслання сканованих копій) місцевому структурному підрозділу з питань соціального захисту населення документи, що підтверджують витрати за оплату муніципальній няні вартості послуги «муніципальна няня», а також акт про надану послугу «муніципальна няня» за формою згідно з додатком.
Компенсація послуги «муніципальна няня» згідно п. 18 даного Порядку здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Особа, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, який є інвалідом II групи, в кінці березня 2025 року зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 та запропонував останньому допомогти йому отримати компенсацію від держави за послугу «муніципальна няня», повідомив ОСОБА_5 яким чином та які документи необхідно для цього оформити та зазначив, що гроші у вигляді компенсації за послугу «муніципальна няня» можна поділити між собою, при ньому самі послуги фактично надавати не потрібно. ОСОБА_5 погодився на дану пропозицію, вступивши таким чином в попередню змову з Особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження.
У подальшому, ОСОБА_5 , який з 02.10.2006 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, діючи за попередньою змовою із Особою, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, 05.05.2025 вніс зміни до видів діяльності та додав КВЕД 97.00 і діяльність домашніх господарств як роботодавців для домашньої прислуги), який надає можливість надавати послугу «муніципальна няня».
З метою отримання грошових коштів у вигляді компенсації за послугу «муніципальна няня», а саме: заволодіння вказаними коштами шляхом обману, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, 01.04.2025 Особа, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, уклав з ОСОБА_5 договір № 2 про здійснення догляду за дитиною до шести років.
У подальшому, 05.05.2025, Особа, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, подав до Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області заяву про надання компенсації послуги «муніципальна няня», заяву про перерахування коштів для компенсації послуги «муніципальна няня» із зазначенням належного йому банківського рахунку в АТ «ПриватБанк» НОМЕР_1 , копію договору №2 між отримувачем послуги «муніципальна няня» та муніципальною нянею від 01.04.2025.
Однак, з 01 квітня 2025 року після укладення договору ОСОБА_5 , жодного разу не надавав та не мав наміру надавати Особі, матеріали щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, послуги по догляду за дитиною.
У свою чергу, Особа, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що послуги «муніципальна няня» згідно договору не будуть надаватись та фактично не надавались, діючи з єдиними умислом, спрямованим на заволодіння коштами Державного бюджету, перерахував ОСОБА_5 на його банківський рахунок в ПАТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 грошові кошти за надання послуг «муніципальної няні»:
05.05.2025 за квітень 2025 року в сумі 8000 гривень;
03.06.2025 за травень 2025 року в сумі 8000 гривень;
04.07.2025 за червень 2025 року в сумі 8000 гривень;
05.08.2025 за липень 2025 року в сумі 8000 гривень;
01.09.2025 за серпень 2025 року в сумі 8000 гривень;
01.10.2025 за вересень 2025 року в сумі 8000 гривень;
31.10.2025 за жовтень 2025 року в сумі 8000 гривень;
02.12.2025 за листопад 2025 року в сумі 8000 гривень;
05.01.2026 за грудень 2025 року в сумі 8000 гривень;
15.01.2026 за січень 2026 року в сумі 8647 гривень;
03.03.2026 за лютий 2026 року в сумі 8647 гривень;
03.04.2026 за березень 2026 року в сумі 8647 гривень,
одночасно з цим підписав офіційні документи - акти про надану послугу «муніципальна няня» в які вніс інформацію, яка не відповідає дійсності про надання таких послуг, які реально не надавались.
У подальшому особа, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, подав до Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області відомості, що підтверджують понесені ним витрати на оплату муніципальній няні послуги «муніципальна няня» та акти про надану послугу «муніципальна няня», а саме:
05.05.2025 – розрахункову квитанцію №0.0.4347607210.1 від 05.05.2025, акт №1/2 за квітень 2025 року від 05.05.2025 про надану послугу «муніципальна няня»;
03.06.2025 – розрахункову квитанцію №0.0.4394396255.1 від 03.06.2025, акт №2/2 за травень 2025 року від 03.06.2025 про надану послугу «муніципальна няня»;
04.07.2025 – розрахункову квитанцію №0.0.4442113231.1 від 04.07.2025, акт №2/3 за червень 2025 року від 04.07.2025 про надану послугу «муніципальна няня»;
05.08.2025 – розрахункову квитанцію № 0.0.4484421192.1 від 05.08.2025, акт №2/4 за липень 2025 року від 05.08.2025 про надану послугу «муніципальна няня»;
01.09.2025 – розрахункову квитанцію №0.0.4523276735.1 від 01.09.2025, акт №2/5 за серпень 2025 року від 01.09.2025 про надану послугу «муніципальна няня»;
01.10.2025 – розрахункову квитанцію №0.0.4564925813.1 від 01.10.2025, акт №2/6 за вересень 2025 року від 01.10.2025 про надану послугу «муніципальна няня»;
31.10.2025 – розрахункову квитанцію №0.0.4605226400.1 від 31.10.2025, акт №2/7 за жовтень 2025 року від 31.10.2025 про надану послугу «муніципальна няня»;
03.12.2025 – розрахункову квитанцію №0.0.4651179625.1 від 02.12.2025, акт №2/8 за листопад 2025 року від 03.12.2025 про надану послугу «муніципальна няня»;
05.01.2026 – розрахункову квитанцію №0.0.4698874932.1 від 15 01.2026, акт №2/9 за грудень 2025 року від 05.01.2026 про надану послугу «муніципальна няня»;
02.02.2026 – розрахункову квитанцію №0.0.4717035135.1 від 15.01.2026, акт №2/10 за січень 2026 року від 02.02.2026 про надану послугу «муніципальна няня»;
03.03.2026 – розрахункову квитанцію №0.0.4781752807.1 від 03.03.2026, акт №2/11 за лютий 2026 року від 03.03.2026 про надану послугу «муніципальна няня»;
03.04.2026 – розрахункову квитанцію №0.0.4824642811.1 від 03.04.2026, акт №2/12 за березень 2026 року від 03.04.2026 про надану послугу «муніципальна няня».
На підставі поданих документів рішеннями Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області та на підставі Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 68 від 30.01.2019 року, (в редакції від 27.12.2024) Особі, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, призначено компенсацію за послуги «муніципальна няня» та перераховано кошти на банківський рахунок останнього в ПАТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , а саме:
06.05.2025 за квітень 2025 року в сумі 7920,00 грн.;
05.06.2025 за травень 2025 року в сумі 7920,00 грн.;
04.07.2025 за червень 2025 року в сумі 7920,00 грн.;
08.08.2025 за липень 2025 року в сумі 7920,00 грн.;
09.09.2025 за серпень 2025 року в сумі 7920,00 грн.;
03.10.2025 за вересень 2025 року в сумі 7920,00 грн.;
07.11.2025 за жовтень 2025 року в сумі 7920,00 грн.;
08.12.2025 за листопад 2025 року в сумі 7920,00 грн.;
13.01.2026 за грудень 2025 року в сумі 7920,00 грн.;
05.02.2026 за січень 2026 року в сумі 8580,00 грн.;
12.03.2026 за лютий 2026 року в сумі 8580,00 грн.;
Після отримання коштів та заволодіння ними шляхом обману, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, ОСОБА_5 та Особа, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, розподілили отримані грошові кошти між собою та витратили на власні потреби.
Таким чином, з 01.04.2025 по 12.03.2026 ОСОБА_5 та Особа, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, отримали від управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області та незаконно заволоділи чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами наданими як компенсація за послугу «муніципальна няня», чим спричинили державі в особі Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області майнову шкоду на загальну суму 88440 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. 
30.04.2026 представник потерпілого ОСОБА_6 надала згоду на укладання між обвинуваченим та прокурором угоди про визнання винуватості.
30 квітня 2026 року між начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_7 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, в якій сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участю сторін угоди (ч.2 ст.474 КПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє та відмовляється від прав, визначених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, йому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину у пред`явленому йому обвинуваченні, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченої – адвокат ОСОБА_7 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, та призначити узгоджене сторонами покарання. 
Представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час проведення засідання повідомлена належно, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить суд розглянути угоду яку вона підтримує.
Суд, заслухавши думку прокурора, який наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України, і його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 як заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, - не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання із застосуванням звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. 
Цивільний позов не заявлено. Судові витрати, речові докази відсутні. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371, 374, 474, 475 КПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30 квітня 2026 року між начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №12026111290000122.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. 

Суддя Таращанського  районного суду Київської області	  ОСОБА_8